vznesené Pripomienky v rámci medzirezortného pripomienkového konania

Legislatívny zámer rekodifikácie civilného práva procesného 

Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	8  / 5 	

Subjekt	Pripomienka	Typ	
SLASPO 	8. štvrtá časť civilného sporového poriadku 
Sme zásadne proti úplnému zrušeniu inštitútu mimoriadneho dovolania. V tomto inštitúte nevnímame – ako to robí predložený materiál – relikt minulého režimu a ingerencie štátu do sudcovskej moci, ale v súčasnej podobe s výnimkou Ústavného súdu jedinú možnosť kontroly rozhodovania súdov v súlade s hmotným právom iným orgánom ochrany práva a revidovanie často krát zjavne rozporných rozsudkov odvolacích súdov na podnet autority vyššej než je účastník. S niektorými pripomienkami materiálu možno súhlasiť (príliš dlhá doba na podanie MD generálnym prokurátorom), avšak inštitút ako celok má v rámci právnej kultúry Slovenskej republiky svoje opodstatnenie. Žiadame ponechať inštitút mimoriadneho dovolania s prípadnými úpravami v súlade s judikatúrou ESĽP (napr. GP rozhodne, že je dôvod na podanie MD, účastník ho podá a NSSR najprv posúdi procesné dôvody, ak budú v súlade s úpravou rozhodne meritórne). 
 	Z 	
SLASPO 	7. tretia hlava tretej časti civilného sporového poriadku 
Sme zásadne proti tomu aby v drobných sporoch nebola možnosť preskúmania rozhodnutia súdu prvého stupňa súdom odvolacím. Toto bude spôsobovať problém v sporoch napr. o poistné s právnickými osobami. Za súčasného stavu právnej úpravy poistenia sudcovia súdu prvého stupňa často vydajú nesprávne rozhodnutie a poisťovne sa musia dovolávať nápravy na Krajských súdoch. Je preto neprijateľné aby vec bola v prvom i druhom stupni rozhodovaná na tom istom súde, hoci inou osobou. Ďalší problém vidíme v tom, že materiál neuvádza čo v prípade ak v takomto spore pôjde o vec zásadného právneho významu, pričom typovo takéto veci budú časté a čo do výšky nesplnia podmienku pre konanie s možnosťou odvolania. V takomto prípade sa vec bez dostatočnej výšky žalovanej sumy nikdy nemôže dostať na posúdenie viacčlenného senátu ani na plánované rozhodovanie veľkého senátu NSSR resp. na zaujatie zjednocujúceho stanoviska. 
 	Z 	
SLASPO 	6. šiesta hlava druhej časti civilného sporového poriadku 
Materiál priznáva problém pri výpočte trov zo strany a naozaj je potrebné priznať, že výpočet trov konania v súčasnej podobe je veľmi komplikovaný a časovo náročný. Navrhované riešenie však podľa nášho názoru nepredstavuje zlepšenie, pretože iba presúva výpočet trov konania na inú osobu (vyššieho súdneho úradníka), nemení však spôsob výpočtu. Podľa nášho názoru sa teda nedosiahne želateľný účinok, pretože sa nezlepšia predpoklady, aby boli rozhodnutia o trovách konania kvalitnejšie o opravných prostriedkoch budú rozhodovať tí istí sudcovia, ktorí majú problém s vyčísľovaním trov aj v súčasnosti. Riešením je podľa nášho názoru zmena v spôsobe výpočtu trov konania tak, aby bol výpočet jednoduchší, napríklad aj zmenou vo výpočte odmien advokátov (napr. zrušenie tzv. režijných paušálov a pod.) alebo zjednodušením niektorých položiek (napr. paušálna výška svedočného). 
 	O 	
SLASPO 	5. Piata hlava druhej časti civilného sporového poriadku 
Vykonávanie dôkazov súdmi – v súvislosti so zásadou koncentrácie považujeme za potrebné upraviť vykonávanie dôkazov súdmi tak, aby účastníci vždy mali možnosť reagovať na súdom vykonané dokazovanie, t.j. aby možnosť účastníkov konania označovať a predkladať dôkazy neskončila skôr, ako súd z vlastného podnetu vykoná dôkazy, ktoré neboli navrhované. 

Koncentračná zásada – vo všeobecnosti považujeme koncentračnú zásadu za prínosnú, považujeme však za potrebné zdôrazniť, že potreba predkladania dôkazov v praxi v mnohých prípadoch závisí od vývoja súdneho sporu (napr. jedna strana predloží dôkaz, o ktorom doteraz druhá strana nevedela a bude sa snažiť predložiť iný dôkaz, ktorým vyvráti závery prvého predloženého dôkazu). Bude preto potrebné veľmi citlivo zvážiť nastavenie koncentračnej zásady tak, aby neviedla k tomu, že znemožní účastníkom konania reagovať na vývoj sporu 
 	O 	
SLASPO 	4. piata hlava druhej časti a druhá hlava tretej časti civilného sporového poriadku 
Za zásadné tiež považujeme návrhy týkajúce sa ochrany práv spotrebiteľa. Z návrhu vyplýva, že v sporoch, kde je účastníkom spotrebiteľ (t. j. tzv. slabšia strana) sa má zmierniť princíp koncentrácie a upustiť od "procesnej preklúzie". Tiež sa navrhuje v takých prípadoch odstrániť možnosť vydania rozsudku pre zmeškanie i dôkazná povinnosť (súd bude môcť vykonávať dôkazy aj bez návrhu slabšej strany, čím môže byť narušená rovnosť účastníkov). Pritom nie je špecifikované, či ide o úpravu celého konania (t.j. zásady sa budú vzťahovať na žalobcu aj žalovaného, ak bude predmetom konania plnenie zo spotrebiteľ. zmluvy), alebo to bude určité "osobné" oslobodenie a "úľavy" sa budú týkať iba spotrebiteľa, či už bude stáť na strane žalobcu alebo žalovaného. V texte sa píše, že sa bude brať ohľad na práva druhého účastníka, nie je to ale konkretizované a je preto otázne, či nebude zamýšľaná úprava neprimerane zvýhodňovať spotrebiteľa a nastoľovať tak diskriminačné prostredie. Cieľom by malo byť zabezpečiť spotrebiteľom možnosť domôcť sa právnej ochrany, nemalo by ale byť zasahované do tohto práva ďalším účastníkom konania. Zastávame názor, že prenesenie aktivity v oblasti ochrany spotrebiteľa v konaní na súd (napr. pri plnení dôkazných povinností) môže tak posilniť postavenie jednej zo sporových strán, že aktívna ochrana druhej sporovej strany bude narušená. 
Zároveň upozorňujeme, že zavedenie explicitného pojmu „slabšej strany“ zároveň implikuje, že niektorá zo strán je procesne „silnejšia“ než tá druhá, čo je v rámci zásady rovnosti účastníkov neprípustné. Takéto rozdelenie dáva zmysel jedine v rámci hmotného práva, avšak akékoľvek procesnoprávne zvýhodňovanie jednej zo strán založené na rozdieloch vyplývajúcich z hmotnoprávnych noriem je neprípustným miešaním hmotného a procesného práva. V rámci zásady rovnosti účastníkov by teda nemala existovať výnimka, ktorá zo samotného procesného postavenia (napr. navrhovateľ, odporca) dáva len na základe hmotnoprávneho atribútu (dodávateľ/spotrebiteľ) procesnoprávne zvýhodnenie jednej zo strán a druhej nie. Zvýšená ochrana „slabšieho účastníka“ je zabezpečená už v samotných hmotnoprávnych normách (ochrana spotrebiteľa, ochrana zamestnanca), podľa ktorých súd meritórne rozhoduje. Navrhujeme, aby v záujme zachovania rovnosti účastníkov konania, buď uvedené inštitúty zmierniť v prospech oboch strán, alebo ich ponechať rovnaké pre všetky typy konaní. 

 	Z 	
SLASPO 	3. tretia hlava druhej časti civilného sporového poriadku  
Návrh predbežného prejednania nároku (predbežné vypočutie strán) považujeme za navrhovaných podmienok za neprijateľný. Dôvodom sú: 

- skutočnosť, že rozhodovacia činnosť sudcov je čo do výsledku rozhodnutí v rovnakej veci nejednotná, a teda nie je plne zabezpečený jeden z ústavných princípov - predpovedateľnosť konania štátnych orgánov, s čím súvisí nemožnosť účastníkov konania poznať úplný rozsah dôkazov, ktorý ten ktorý sudca bude považovať v konkrétnej veci za potrebný, 
- navrhovaný postup si vyžaduje vysoké nároky na kvalitu sudcovského aparátu, máme obavy, že táto je v súčasnosti značne nevyvážená, 
- otázne tiež je, ako sa bude postupovať v situácii, keď samotný vývoj sporu prinesie nutnosť navrhnutia ďalších dôkazov. 
 	Z 	
SLASPO 	2. 7.3.1 koncepčné východiská/štvrtá hlava prvej časti civilného sporového poriadku  
Nesúhlasíme s návrhom zaviesť povinné zastúpenie advokátom v odvolacích konaniach, ktoré je podľa nášho názoru v mnohých prípadoch v priamom rozpore so zásadou hospodárnosti. Z pohľadu obchodných spoločností, ktoré majú vysoký počet sporov riešených aj na druhom stupni, by to znamenal neúmerný nárast nákladov na vedenie sporov. Rovnaké stanovisko zastávame aj vo veci zavedenia povinného zastúpenia na prvom stupni podľa výšky sporu alebo kauzálne určených vecí, napríklad zavedenie takéhoto kritéria by v prípade sporov o ochrane osobnosti (jeden z typov spomenutých v dokumente), tiež predstavoval neúmerné zvýšenie nákladov na vedenie sporov (zvlášť, keď je zaznamenávaný nárast náporu sporov o nemajetkovú ujmu....). Takáto úprava môže viesť k tomu, že spoločnosti s vlastnými právnymi kapacitami budú nútené zverovať právne zastúpenie v mnohých spotrebiteľských veciach advokátom, čo bude mať za následok taktiež značné zvýšenie celkových nákladov pre spotrebiteľa. 
 	Z 	
SLASPO 	1. 7.3.1 koncepčné východiská novej právnej úpravy sporového konania 
Za problematické považujeme zavedenie písomného výsluchu účastníkov a svedkov. 
Otázne je, ako bude zaručená objektívnosť, a ako bude zabezpečené, že "výpoveď" napísala konkrétna, požadovaná osoba. Za minimálne opatrenia považujeme zavedenie vyhlásenia, že si je svedok, resp. účastník, vedomý hrozby trestného stíhania v prípade krivej výpovede, a úradného overenia podpisu na písomnej výpovedi. Aj s takýmito opatreniami by ale absentovali podstatné možnosti dokazovania pri zisťovaní skutkového stavu a ďalších podstatných skutočností výsluchom, ktoré prináša najmä kladenie doplňujúcich otázok (napríklad zisťovanie vzťahu svedka k sporových stranám atď.). Máme dôvodnú obavu, že zavedenie navrhovaného postupu prinesie zvýšené riziko manipulácie s dôkazmi, ovplyvňovanie svedkov advokátmi a ďalšie sprievodné negatívne javy. 
 	O 	

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:	
O – obyčajná	
Z – zásadná