Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony 

Spôsob pripomienkového konania	 	
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	611  / 283 	
Počet vyhodnotených pripomienok	610 	
		
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	159  / 31 	
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	79  / 45 	
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných	372  / 206 	
		
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom)		
Počet odstránených pripomienok		
Počet neodstránených pripomienok		

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov
Č.	Subjekt	Pripomienky do termínu	Pripomienky po termíne	Nemali pripomienky	Vôbec nezaslali	
1 .	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky 	10 (9o,1z) 	 	 	 	
2 .	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky 	3 (2o,1z) 	 	 	 	
3 .	Ministerstvo financií Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
4 .	Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky 	6 (6o,0z) 	 	 	 	
5 .	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky 	4 (3o,1z) 	 	 	 	
6 .	Ministerstvo dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky 	22 (22o,0z) 	 	 	 	
7 .	Ministerstvo pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky 	10 (10o,0z) 	 	 	 	
8 .	Ministerstvo obrany Slovenskej republiky 	4 (4o,0z) 	 	 	 	
9 .	Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky 	7 (7o,0z) 	 	 	 	
10 .	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky 	25 (25o,0z) 	 	 	 	
11 .	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky  	 	 	x 	 	
12 .	Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky 	25 (25o,0z) 	 	 	 	
13 .	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky 	3 (3o,0z) 	 	 	 	
14 .	Úrad vlády Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
15 .	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
16 .	Štatistický úrad Slovenskej republiky 	20 (20o,0z) 	 	 	 	
17 .	Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
18 .	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
19 .	Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
20 .	Úrad pre verejné obstarávanie 	 	 	x 	 	
21 .	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
22 .	Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
23 .	Národný bezpečnostný úrad 	 	 	x 	 	
24 .	Národná banka Slovenska 	3 (1o,2z) 	 	 	 	
25 .	Legislatívna rada vlády Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
26 .	Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívy Úradu vlády SR 	5 (5o,0z) 	 	 	 	
27 .	Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky 	 	 	x 	 	
28 .	Najvyšší súd Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
29 .	Generálna prokuratúra Slovenskej republiky 	9 (9o,0z) 	 	 	 	
30 .	Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
31 .	Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky 	34 (7o,27z) 	 	 	 	
32 .	Slovenská obchodná a priemyselná komora 	2 (2o,0z) 	 	 	 	
33 .	Úrad na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky 	 	 	 	x 	
34 .	Republiková únia zamestnávateľov 	39 (0o,39z) 	 	 	 	
35 .	Združenie miest a obcí Slovenska 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
36 .	Únia miest Slovenska 	 	 	 	x 	
37 .	Hospodárska a sociálna rada SR 	 	 	 	x 	
38 .	Odbor zmeny klímy 	 	 	 	x 	
39 .	Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou 	 	 	x 	 	
40 .	Slovenská národná akreditačná služba 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
41 .	Verejnosť 	8 (8o,0z) 	 	 	 	
42 .	DÔVERA zdravotná poisťovňa, a.s. 	7 (2o,5z) 	 	 	 	
43 .	Sociálna poisťovňa 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
44 .	Inštitút pre výskum práce a rodiny 	 	 	x 	 	
45 .	Stopka n. o. 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
46 .	Všeobecná zdravotná poisťovňa, a.s. 	 	 	x 	 	
47 .	COOP Jednota Slovensko, spotrebné družstvo 	9 (8o,1z) 	 	 	 	
48 .	Zbor väzenskej a justičnej stráže 	 	 	x 	 	
49 .	Asociácia leasingových spoločností SR 	8 (2o,6z) 	 	 	 	
50 .	Slovenská lekárska komora 	2 (0o,2z) 	 	 	 	
51 .	Union zdravotná poisťovňa, a.s. 	3 (0o,3z) 	 	 	 	
52 .	Slovenská asociácia podnikových finančníkov  	21 (1o,20z) 	 	 	 	
53 .	eustream a.s. 	4 (0o,4z) 	 	 	 	
54 .	Združenie podnikateľov Slovenska 	8 (0o,8z) 	 	 	 	
55 .	Slovenská komora zubných lekárov 	4 (0o,4z) 	 	 	 	
56 .	Asociácia doplnkových dôchodkových spoločností  	38 (12o,26z) 	 	 	 	
57 .	Slovenská banková asociácia 	41 (38o,3z) 	 	 	 	
58 .	Zväz cestovného ruchu Slovenskej republiky 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
59 .	Slovenská asociácia poisťovní 	29 (6o,23z) 	 	 	 	
60 .	Asociácia dôchodkových správcovských spoločností  	38 (12o,26z) 	 	 	 	
61 .	Štátna pokladnica 	 	 	x 	 	
62 .	Trnavský samosprávny kraj 	 	 	x 	 	
63 .	Klub 500 	28 (1o,27z) 	 	 	 	
64 .	Americká obchodná komora v Slovenskej republike 	22 (0o,22z) 	 	 	 	
65 .	Slovenská komora audítorov 	1 (1o,0z) 	 	 	 	
66 .	Slovenská komora daňových poradcov 	48 (37o,11z) 	 	 	 	
67 .	Slovenská živnostenská komora 	2 (0o,2z) 	 	 	 	
68 .	Potravinárska komora Slovenska 	8 (0o,8z) 	 	 	 	
69 .	Asociácia finančných sprostredkovateľov a finančných poradcov 	1 (0o,1z) 	 	 	 	
70 .	Asociácia poskytovateľov spotrebiteľských úverov SR 	3 (0o,3z) 	 	 	 	
71 .	Slovenská asociácia správcovských spoločností 	37 (35o,2z) 	 	 	 	
72 .	Slovenská asociácia rizikového manažmentu 	1 (0o,1z) 	 	x 	 	
73 .	Asociácia súkromných lekárov SR 	2 (0o,2z) 	 	 	 	
	SPOLU	611 (328o,283z) 	0 (0o,0z) 	15 	9 	

Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabuľkovej časti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabuľke:	
O – obyčajná	A – akceptovaná	
Z – zásadná	N – neakceptovaná	
	ČA – čiastočne akceptovaná	

Subjekt	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	
MS SR 	K čl. I bod 10. vlastného materiálu 
Navrhujeme, aby v poznámke pod čiarou k odkazu 37c) bola uvedená úplná citácia citovaného predpisu v súlade s bodom 22 Legislatívnotechnických pokynov, nakoľko v danej poznámke sa na tento predpis odkazuje v texte prvýkrát. 	O 	N 	Poznámka pod čiarou obsahuje odkaz na zákon 310/1992 Zb., ktorý je už v súčasnosti obsahom inej poznámky pod čiarou. 	
MS SR 	K čl. I bod 14. vlastného materiálu 
Navrhujeme, aby v poznámke pod čiarou k odkazu 59ia) bola uvedená úplná citácia citovaného predpisu v súlade s bodom 22 Legislatívnotechnických pokynov, nakoľko v danej poznámke sa na tento predpis odkazuje v texte prvýkrát. 	O 	N 	Poznámka pod čiarou obsahuje odkaz na zákon 578/2004 Z. z., ktorý je už v súčasnosti obsahom inej poznámky pod čiarou. 	
MS SR 	K čl. I bod 17. vlastného materiálu 
V súlade s predmetným novelizačným bodom navrhujeme, aby bolo slovo "zahraničných" vypustené aj v nadpise pod paragrafom § 18. 	O 	A 	 	
MS SR 	K čl. I bod 40. vlastného materiálu 
Navrhujeme, aby v poslednej časti novelizačného bodu boli na koniec pridané slová "daňovej povinnosti". Ide o štylistickú pripomienku. 	O 	N 	Navrhovaná pripomienka je zmätočná. 	
MS SR 	K čl. I bod 65. vlastného materiálu 
Navrhujeme, aby bolo slovo "faxu" predmetným novelizačným bodom nahradené slovami "emailovú adresu", ktoré sú v správnom gramatickom tvare.  	O 	A 	 	
MS SR 	K čl. II vlastného materiálu 
V označení predpisu navrhujeme slová "a zákona č. 58/2014 Z. z." nahradiť slovami ", zákona č. 58/2014 Z. z. a zákona č. 182/2014 Z. z.". 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MS SR 	K čl. V vlastného predpisu 
V názve predpisu navrhujeme slová ", zákona č. 361/2014 Z. z. a zákona č. .../2014 Z. z." nahradiť slovami "a zákona č. 361/2013 Z. z.". 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MS SR 	K čl. V bod 27. vlastného materiálu 
Predmetný novelizačný bod navrhujeme včleniť do novelizačného bodu 10. v súlade s legislatívnou technikou použitou v bode 5. 	O 	N 	Ide o iný gramatický tvar slov. 	
MS SR 	K čl. V bod 35. vlastného materiálu 
V novom § 15a ods. 1 navrhujeme na preformulovať druhú vetu, nakoľko z jej znenia nie je jasné ku ktorému dňu má byť zrušený prístup do virtuálnej registračnej pokladnice - či ku dňu ukončenia jej používania, alebo ku dňu oznámenia ukončenia jej používania. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MS SR 	K čl. I bod 46. vlastného materiálu 
V súvislosti s navrhovaným ustanovením o pravidlách nízkej kapitalizácie navrhujem zosúladiť túto problematiku s úpravou spoločnosti v kríze, ktorú Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky navrhlo v návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 513/1991 Zb. Obchodný zákonník v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony (čl. I, bod 6), ktorý bol predložený do medzirezortného pripomienkového konania dňa 26.6.2014, nakoľko tieto ustanovenia spolu súvisia a čo do svojho cieľa sa snažia riešiť rovnakú situáciu – podkapitalizáciu spoločnosti. 
Samotný nadpis ustanovenia by mal znieť “pravidlá nízkej kapitalizácie vlastnými zdrojmi”, aby bolo jednoznačne zrejmé akej situácie sa daná právna úprava týka. 
V tejto súvislosti navrhujem, aby bolo spojenie “úvery a pôžičky” nahradené spojením v zmysle návrhu Ministerstva spravodlivosti SR, a to “úver, alebo obdobné plnenie, ktoré mu hospodársky zodpovedá”, nakoľko táto definícia zahŕňa širší okruh vzťahov. Rovnako je potrebné zvážiť aj úpravu rôznych čiastkových, ale naväzujúcich situácií (napr. ak spriaznená osoba za úver poskytne zábezpeku, tak tiež nemôže byť uspokojená). 
 	Z 	A 	Úprava bude zapracovaná do novely zákona po schválení úprav v Obchodnom zákonníku. 	
MV SR 	Všeobecne 
Predmetný materiál obsahuje päť noviel zákonov, ale v Doložke vybraných vplyvov sú uvedené výlučne vplyvy vo väzbe na novelu zákona o dani z príjmov. 
Žiadame uviesť aj vplyvy podľa navrhovaných noviel ďalších zákonov. Je nesporné, že dôjde aj k vplyvom na jednotlivé subjekty podľa Čl. II bodu 2 vo väzbe na Čl. III bodu 19 t. j. rozšírenie kompetencií okresných úradov, ktoré plnia úlohy jednotných kontaktných miest. 
Jednotné kontaktné miesto podľa navrhovanej novely živnostenského zákona s odkazom na navrhovanú novelu zákona o účtovníctve má poskytovať kópie dokumentov účtovnej jednotke, ale momentálne nie je rezortom financií vytvorené technické zabezpečenie a s tým súvisiace zabezpečenie vyškolenia kompetentných zamestnancov okresných úradov. 
Máme vedomosť o prípravách zabezpečenia v rezorte financií, ale je tu aj dôležitá otázka nadobudnutia účinnosti t. j. či táto nová kompetencia pre jednotné kontaktné miesta môže byť uvedená do praxe 1. januára 2015 (navrhovaná v Čl. VI návrhu) alebo neskôr. Príslušný zamestnanci ministerstva vnútra sa budú aktívne zúčastňovať rokovaní, ktoré zabezpečuje ministerstvo financií, aby nová agenda mohla byť po technickej a personálnej stránke uvedená do praxe. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MV SR 	K Čl. II a Čl. III bodu 19 
Čl. II (novela živnostenského zákona) a bod 19 z Čl. III (novela zákona o účtovníctve) žiadame z návrhu vypustiť, pretože v súčasnosti nie sú vyriešené problémové otázky uvedené vo všeobecnej časti tohto stanoviska. 

Túto pripomienku považujeme za zásadnú. 
 	Z 	ČA 	Rozporové konanie bolo uskutočnené 21. - 23. 7. Ministerstvo vnútra SR netrvá na vypustení novely živnostenského zákona. Pripomienky vznesené v súvvislosti s technickým a organizačným zabezpečením boli zo strany Ministerstva financií SR akceptované. 	
MV SR 	Legislatívno-technické pripomienky 
Úvodné vety jednotlivých článkov je potrebné aktualizovať (uviesť ďalšie novely zákonov), upraviť citáciu a upraviť znenie Čl. VI – nadobudnutie účinnosti. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MK SR 	K čl. VI  
Na konci vety odporúčame vypustiť čiarku a slová ,,ktoré nadobúdajú účinnosť 1. apríla 2015" z dôvodu duplicity. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MK SR 	K čl. V body 46 a 47 
Odporúčame spojiť tieto dva body do jedného novelizačného bodu. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MK SR 	K čl. IV bod 42 
Odporúčame vložiť pred slovo ,,odsek" slovo ,,nový". 

Odôvodnenie: 
Bod 34 Prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MK SR 	K čl. III bod 8 
Pred slovo ,,odsek" odporúčame vložiť slovo ,,sa". 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MK SR 	K čl. II 
V úvodnej vete odporúčame uviesť aj zákon č. 182/2014 Z. z., ktorým bol živnostenský zákon taktiež novelizovaný. 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka  	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MK SR 	K čl. I bod 21 
V poznámke pod čiarou k odkazu 79a) odporúčame slová ,,zákona č. 500/2001 Z. z." nahradiť slovami ,,neskorších predpisov.". 

Odôvodnenie: 
Legislatívno-technická pripomienka 	O 	A 	 	
MH SR 	K vlastnému materiálu (na str. 1) - § 2 písm. i) 
V § 2 písm. i) navrhujeme za slová „pričom pri využívaní majetku, ktorý môže mať charakter osobnej spotreby a s ním súvisiacich výdavkov je daňový výdavok uznaný len v primeranej výške k dosiahnutým zdaniteľným príjmom“ doplniť presnú špecifikáciu výdavkov charakteru osobnej spotreby priamo v zákone alebo ako prílohu nakoľko takto vložené slová vedú k subjektívnemu posudzovaniu majetku charakteru osobnej spotreby. 	O 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6 	
MH SR 	K vlastnému materiálu (na str. 4) - § 17 ods. 19 písm. d) 
V § 17 odsek 19, písmeno d) navrhujeme nasledovné: 
„odplaty (provízie) za sprostredkovanie, a to aj ak ide o sprostredkovanie na základe mandátnych zmlúv alebo podobných zmlúv najviac do výšky 30% z hodnoty sprostredkovaného obchodu“. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava bola vykonaná z dôvodu zamedzenia daňových únikov. 	
MH SR 	K vlastnému materiálu (na str. 7) - § 20 ods. 9 písm. a) 
V § 20 ods. 9 písm. a) sa vypúšťajú slová „ zostavenie, overenie, zverejnenie účtovnej závierky a výročnej správy a na zostavenie daňového priznania.“ Do § 20 ods. 9 písm. a) žiadame doplniť „Rezervy na nevyfakturované dodávky a služby sú daňovým výdavkom vo výške poskytnutých zálohových platieb za predmetné nevyfakturované dodávky a služby“. 	O 	N 	Podľa súčasného znenia zákona je daňovým výdavkom tvorba rezervy na nevyfakturované dodávky, pričom použitie tejto rezervy už nie je daňovým výdavkom. Navrhovaným znením sa teda uzná až úhrada nevyfakturovaných dodávok, čo znamená že v zásade dôjde len k posunu uznania výdavku do zdaňovacieho obdobia, v ktorom boli dodávky a služby zaplatené. 
Uvedené je zapracované aj v kontexte navrhovaného znenia § 17 ods. 19, t.j. výdavkov uznávaných až po zaplatení. 
 	
MH SR 	K vlastnému materiálu (na str. 10) - § 30c ods. 1 písm. a) 
V § 30c odsek 1 písm. a) navrhujeme zvýšiť percento výdavkov (nákladov) vynaložených na výskum a vývoj v zdaňovacom období, za ktoré sa podáva daňové priznanie z 25% na 60%. 

Odôvodnenie: 
Možnosť odpočítať od základu dane výdavky na výskum a vývoj len do výšky 25% nebude dostatočne motivovať podnikateľské subjekty, aby vo zvýšenej miere realizovali projekty výskumu a vývoja a využívali pri nich odpočet výdavkov. 
Aby bolo pre firmy zaujímavé využiť tento nástroj, je dôležité zvýšiť navrhované percento a minimalizovať administratívna náročnosť dokazovania nákladov. 
Napríklad v Českej republike si firmy môžu znížiť daňový základ o celú sumu výdavkov na výskum a vývoj. V Maďarsku sa daňové zvýhodnenie vzťahuje v plnej výške navyše aj na osobné výdavky na zamestnancov. 
 	Z 	N 	Navrhnuté percento odpočtu nákladov na výskum a vývoj bolo výsledkom spoločných rokovaní so zástupcami zamestnávateľov aj zamestnancov. V budúcnosti je možné uvedené percento prehodnotiť, ak sa ukáže že tento nástroj je prínosom pre rozvoj podnikového výskumu a vývoja. 	
MDVaRR SR 	K Predkladacej správe a k všeobecnej časti Dôvodovej správy 
V Predkladacej správe a vo všeobecnej časti Dôvodovej správy odporúčame vo vete „V Čl. I. sa mení a dopĺňa zákon č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov“ na konci pripojiť slová „v znení neskorších predpisov“. 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	K Predkladacej správe a k všeobecnej časti Dôvodovej správy 
V Predkladacej správe a vo všeobecnej časti Dôvodovej správy odporúčame slová „zákon č. 455/1999 Z. z. o živnostenskom podnikaní“ nahradiť slovami „zákon č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	K Predkladacej správe a k všeobecnej časti Dôvodovej správy 
V Predkladacej správe a vo všeobecnej časti Dôvodovej správy odporúčame za slová „zákon č. 652/2004 Z. z. o orgánoch štátnej správy v colníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov“ vložiť slová „v znení neskorších predpisov“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	K Čl. I, bodu 21 
V poznámke pod čiarou k odkazu 79a odporúčame slová „v znení zákona č. 500/2001 Z. z.“ nahradiť slovami „v znení neskorších predpisov“. 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	K Čl. I, bodu 25 
V celom § 17 ods. 34 a 35 odporúčame slová „48 000 eur a viac“ nahradiť slovami „najmenej 48 000 eur“. 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
MDVaRR SR 	K Čl. I, bodu 28 
Slovo „len“ odporúčame vypustiť z dôvodu nadbytočnosti. 	O 	N 	Podľa ustanovení ZDP sa zaradenie alebo nezaradenie do obchodného majetku posudzuje u toho daňovníka, ktorý ho využíval. To, že daňovník odkupoval od inej spoločnosti motorové vozidlo, ktorá ho mala v obchodnom majetku neznamená, že by si nemohol podľa navrhovaného znenia uplatniť sadzbu základnej náhrady. 	
MDVaRR SR 	K Čl. I, bodu 45 
V poznámke pod čiarou k odkazu 105a odporúčame na konci pripojiť slová „v znení neskorších predpisov“. 	O 	A 	 	
MDVaRR SR 	K Čl. I, bodu 48 
Slová „§ 30a a § 30b“ odporúčame nahradiť slovami „§ 30a a 30b“. 	O 	A 	Návrh zákona bol upravený. 	
MDVaRR SR 	K Čl. I, bodu 64 
V § 30c ods. 4 písm. b) tretí bod odporúčame na začiatku vypustiť slovo „na“ z dôvodu nadbytočnosti. 	O 	A 	Návrh zákona bol upravený. 	
MDVaRR SR 	K Čl. I, bodu 65 
Slová „emailová adresa“ odporúčame nahradiť slovami „emailovú adresu“. 	O 	A 	Návrh zákona bol upravený. 	
MDVaRR SR 	K Čl. I, bodu 66 
Novelizačný bod 66 odporúčame z dôvodu štylistiky a jasnosti navrhovaných zmien formulovať takto: 
„66. V § 34 ods. 5 prvá veta znie: „Poslednou známou daňovou povinnosťou na výpočet preddavkov v preddavkovom období podľa odseku 1 je daň vypočítaná zo základu dane (čiastkového základu dane) z príjmov podľa § 5 a 6 zníženého o odpočet daňovej straty uvedeného v poslednom daňovom priznaní, zníženého o nezdaniteľnú časť základu dane podľa § 11 ods. 2 písm. a) platnú v zdaňovacom období, na ktoré sú platené preddavky na daň pri použití sadzby dane podľa § 15 platnej v zdaňovacom období, na ktoré sú platené preddavky na daň, znížená o daňový bonus.“.“. 
 	O 	N 	Novela zákona umožňuje odpočet daňovej straty len v prípade § 5 a § 6 ods. 1 a 2 zákona (aktívne príjmy). 	
MDVaRR SR 	K Čl. III, bodu 8 
Za slová „V § 23“ odporúčame vložiť slovo „sa“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	K Čl. V, bodu 5 
Novelizačný bod 5 odporúčame formulovať takto: 
„5. V § 2 písm. p) druhom bode a písm. v), § 3 ods. 1 a 3, § 8 ods. 1 a 4, § 16a písm. e), h) a r), § 16b ods. 1 písm. b) a ods. 2 písm. b) sa za slovo „pokladnici“ vkladajú slová „alebo vo virtuálnej registračnej pokladnici“.“ 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	K Čl. V, bodu 12 
Bodku za slovom „§ 4a“ odporúčame vypustiť. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	K Čl. V, bodu 16 
Za slová „akreditovaná osoba“ a za slová „Colný úrad Bratislava“ odporúčame vložiť čiarku. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	K Čl. V, bodu 19 
V § 4a ods. 1 odporúčame slová „internetovej stránke“ nahradiť slovami „webovom sídle“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	K Čl. V, bodu 30 
Za slovo „proti“ odporúčame vložiť slovo „ich“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	K Čl. V, bodu 42 
V uvádzacej vete novelizačného bodu 42 odporúčame za slovo „vkladá“ vložiť slovo „nový“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	K Čl. V, body 46 a 47 
Odporúčame zvážiť zlúčenie novelizačných bodov 46 a 47 do jedného novelizačného bodu. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	K Čl. VI a k osobitnej časti Dôvodovej správy k Čl. VI 
V Čl. VI a v osobitnej časti Dôvodovej správy k Čl. VI odporúčame vypustiť slová „ktoré nadobúdajú účinnosť 1. apríla 2015,“ z dôvodu duplicity. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	K všeobecnej časti Dôvodovej správy 
Predposledný odsek všeobecnej časti Dôvodovej správy odporúčame vypustiť z dôvodu duplicity s posledným odsekom. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MDVaRR SR 	K Čl. I osobitnej časti Dôvodovej správy 
V osobitnej časti Dôvodovej správy k Čl. I odporúčame za slová „zákona č. 362/2011 Z. z. o liekoch“ vložiť slová „a zdravotníckych pomôckach a o zmene a doplnení niektorých zákonov“ a za slová „podľa § 42 zákona č. 578/2004 Z. z. o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti, zdravotníckych pracovníkoch, stavovských organizáciách” vložiť slová „v zdravotníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov”. 	O 	A 	 	
MPRV SR 	K čl. I bodu 10 
Odporúčame dať poznámky pod čiarou k odkazom 37b a 37e, do súladu s Legislatívnymi pravidlami vlády SR (bod 45). 
Poznámka pod čiarou k odkazu 37e má znieť "Zákon Slovenskej národnej rady č. 310/1992 Zb. o stavebnom sporení v znení neskorších predpisov."  	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
MPRV SR 	k čl. I bodu 45 
Odporúčame v poznámke pod čiarou doplniť na konci tieto slová "v znení neskorších predpisov" 	O 	A 	 	
MPRV SR 	K čl. I bodu 65 
Odporúčame slovné spojenie "emailová adresa" nahradiť slovami "e - mailovej adresy" . 	O 	A 	 	
MPRV SR 	k čl. V, uvádzacia veta 
Odporúčame v uvádzacej vete, opraviť znenie zákona, ktorý mení a dopĺňa zákon č. 289/2008 Z. z. a to nahradiť "zákon č. 361/2014 Z. z." slovným spojením "zákon č. 361/2013 Z. z. " .  	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPRV SR 	K čl. V bodu 42 
Odporúčame za slovo "vkladá" vložiť slovo "nový" v súlade s bodom 31 prílohy č. 5 Legislatívnych pravidiel vlády SR. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPRV SR 	K čl. VI úvodnej vete 
Odporúčame z dôvodu duplicity vypustiť na konci slová " ktoré nadobúdajú účinnosť 1.apríla 2015." 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPRV SR 	k Predkladacej správe 
V predkladacej správe odporúčame opraviť k odôvodneniu čl. II a III slovné spojenie " zákon č. 455/1999 Z. z." a nahradiť ho slovným spojením "zákon č. 455/1991 Zb." . 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPRV SR 	K všeobecnej časti dôvodovej správy 
Odporúčame nahradiť slovné spojenie "zákon č. 455/1999 Z. z." slovným spojením "zákon č. 455/1991 Zb." k odôvodneniu čl. II a III. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPRV SR 	K osobitnej časti dôvodovej správy 
Odporúčame v osobitnej časti dôvodovej správy k čl. VI vypustiť z dôvodu duplicity na záver slovné spojenie "ktoré nadobúdajú účinnosť 1.apríla 2015." . 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPRV SR 	k Dôvodovej správe k návrhu zákona 
V dôvodovej správe absentuje zmienka o vplyve návrhu zákona na rozpočet verejných financií, životné prostredie, podnikateľské prostredie, sociálne vplyvy a vplyvy na informatizáciu spoločnosti. Duplicitne je tam uvedená súladnosť návrhu zákona s Ústavou SR, ústavnými zákonmi, zákonmi, medzinárodnými zmluvami, právom EÚ. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MO SR 	K čl. I bodu 48 
V novelizačnom bode odporúčame slová „§ 30a a § 30b“ nahradiť slovami „§ 30a a 30b“ v súlade s bodom 54 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR.  	O 	A 	Návrh zákona bol upravený. 	
MO SR 	K čl. I bodu 70 
V novelizačnom bode odporúčame slová „§ 5 ods. 1 písm. l)“ nahradiť slovami „5 ods. 1 písm. h)“ z dôvodu správnej citácie vnútorného odkazu . 	O 	A 	Návrh zákona bol upravený. 	
MO SR 	K čl. V bodu 42 
V uvádzacej vete odporúčame za slovo „vkladá“ vložiť slovo „nový“ v súlade s bodom 31 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MO SR 	K čl. V bodom 46 a 47 
Novelizačné body odporúčame zlúčiť do jedného bodu a uvádzaciu vetu upraviť nasledovne: 
„46. Za § 18c sa vkladajú § 18 cb a 18 cc, ktoré znejú:“. 
Novelizačné body 48 až 50 sa označia ako body 47 až 49. 
 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MZVaEZ SR 	Čl. I bodu 10 
V poznámke pod čiarou k odkazu 37c) odporúčame za slovo "zákon" vložiť slová "Slovenskej národnej rady".  	O 	A 	Návrh zákona bol upravený v zmysle Legislatívnych pravidiel vlády SR. 	
MZVaEZ SR 	K čl. I bodu 48 
V uvádzacej vete slová "§ 30a a § 30b" odporúčame nahradiť slovami "§ 30a a 30b".  	O 	A 	Návrh zákona bol upravený v zmysle Legislatívnych pravidiel vlády SR. 	
MZVaEZ SR 	K čl. I bodu 70 
Slová ""písm. l)" odporúčame nahradiť slovami "písm. h)". 
V ustanovení § 35 ods. 6 odporúčame zosúladiť navrhované znenie s dôvodovou správou. V návrhu ustanovenia sa na konci pripája veta, ktorá upravuje povinnosť zamestnávateľa zaplatiť za zamestnanca poistné a príspevky a preddavky na daň zo sumy navýšeného nepeňažného plnenia podľa § 5 ods. 1 písm. h) pri poukázaní nepeňažného plnenia zamestnancovi. V dôvodovej správe k bodu 70 je uvedené, že „Zamestnávateľ, ktorý je platiteľom dane, je povinný najneskôr do konca kalendárneho mesiaca nasledujúceho po kalendárnom mesiaci, v ktorom bolo nepeňažné plnenie podľa § 5 ods. 1 písm. h) zákona zamestnancovi poukázané, zo sumy navýšeného nepeňažného plnenia zaplatiť poistné a príspevky a preddavky na daň za zamestnanca.“ . Splatnosť poistného, príspevkov a preddavkov na daň však v navrhovanom odseku 6 nie je upravená. V platnom znení § 35 ods. 6 je upravená splatnosť preddavkov na daň tak, že zmestnávateľ, ktorý je platiteľom dane, odvedie preddavky na daň znížené o úhrn daňového bonusu podľa odseku 5 najneskôr do piatich dní po dni výplaty, poukázania alebo pripísania zdaniteľnej mzdy zamestnancovi k dobru, ak správca dane na žiadosť zamestnávateľa, ktorý je platiteľom dane neurčí inak. 
Zároveň upozorňujeme, že úprava splatnosti poistného a príspevkov do zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov vecne nepatrí. Ak v zákone č. 595/2003 Z. z. úprava splatnosti poistného a príspevkov napriek všetkému bude zaradená, nemala by byť v rozpore s úpravou splatnosti poistného a príspevkov podľa vecne príslušných právnych predpisov.  	O 	A 	Návrh zákona je upravený. 	
MZVaEZ SR 	K čl. I bodu 73 
Za slovo "peňažné" odporúčame vložiť slovo "plnenie" a za slovo "peňažných" vložiť slovo "plnení".  	O 	A 	Návrh zákona bol upravený. 	
MZVaEZ SR 	K čl. III bodu 21 
Slová "ods. 1 alebo 6" odporúčame nahradiť slovami "ods. 1 alebo ods. 6.". 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MZVaEZ SR 	K čl. V bodu 19 
V § 4a odporúčame zohľadniť situáciu, pri ktorej podnikateľovi s obvykle nízkym množstvom účtovných operácií mesačne nepredvídateľne vzrastie počet operácií nad stanovený prah (300), ale nezmení sa povaha jeho podnikania a je možné očakávať, že takýto výkyv je ojedinelý (napr. v prípade lekárov môže byť tento prah ľahko prekročený externým zavinením pri hromadnom výskyte nákazlivého ochorenia). V prípade prekročenia počtu vydaných pokladničných blokov z dôvodu mimoriadnych okolností podnikateľ nemusí byť pripravený na takúto skutočnosť a nebude mať elektronickú registračnú pokladnicu k dispozícii, preto buď nebude vydávať pokladničné doklady alebo nebude vykonávať príslušnú službu. Z uvedeného dôvodu odporúčame upraviť možnosť pokračovania v užívaní virtuálnej pokladnice aj v prípade mimoriadneho prekročenia stanovenej hranice na vydanie pokladničných dokladov.  	O 	N 	Obmedzenie sa navrhlo z dôvodu kapacít informačného systému finančnej správy. V budúcnosti sa uvažuje s prehodnotením tohto obmedzenia. 	
MZVaEZ SR 	K čl. V bodu 52 
V uvádzacej vete odporúčame pred slovo "odsek" vložiť slovo "nový".  	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka k čl. I, K čl. I body 5, 27, 70 a 77 
Odporúčame vypustiť z predkladaného návrhu úpravu navýšeného nepeňažného plnenia. 
Odôvodnenie: V návrhu zákona sa zavádza možnosť použiť metódu tzv. navýšenia nepeňažného plnenia tým spôsobom, že zamestnávateľ nepeňažné plnenie navýši o preddavok na daň a poistné a príspevky, ktoré je povinný platiť zamestnanec, pričom takto navýšené nepeňažné plnenie má byť súčasťou zdaniteľnej mzdy zúčtovanej a vyplatenej zamestnancovi za kalendárny mesiac alebo zdaňovacie obdobie. Táto metóda je v podstate návodom 
pre zamestnávateľa ako vypočítať čistý príjem, ktorý chce poskytnúť svojmu zamestnancovi vo forme nepeňažného plnenia v prípade, že sa na tento príjem pozerá ako na samostatnú sumu. 
Z predloženého návrhu spôsobu výpočtu navýšenia nepeňažného plnenia vyplýva, 
že sa pristupuje k nepeňažnému plneniu ako k samostatnému príjmu zamestnanca, 
čo sa v systéme sociálneho poistenia neuplatňuje. Ak má zamestnanec uzatvorenú pracovnú zmluvu so zamestnávateľom, v systéme sociálneho poistenia na základe tejto zmluvy vzniká poistný vzťah so Sociálnou poisťovňou. Ak zamestnávateľ poskytne zamestnancovi nepeňažné plnenie, suma tohto nepeňažného plnenia sa sčíta s ďalšími príjmami zamestnanca z tohto poistného vzťahu a celá suma tvorí vymeriavací základ pre platenie poistného 
tak na strane zamestnanca, ako aj zamestnávateľa. Pri výpočte poistného za daný kalendárny mesiac sa zohľadní maximálny vymeriavací základ zo súčtu všetkých zúčtovaných príjmov zamestnanca plynúcich z daného poistného vzťahu (peňažných aj nepeňažných). 
Upozorňujeme, že predložený návrh úpravy navýšeného nepeňažného plnenia má štyri základné nedostatky: 
a) Z vecného hľadiska: Nepeňažný príjem pri metóde navýšenia nepeňažného príjmu sa posudzuje ako samostatný príjem, čo je v rozpore s § 138 ods. 1 zákona č. 461/2003 Z. z. 
o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov a rovnako aj v rozpore s § 138 ods. 6 zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov, nakoľko návrh nezohľadňuje uplatnenie maximálneho mesačného vymeriavacieho základu, čo spôsobuje vyšší odvod poistného. 
b) Z časového hľadiska: Nepeňažný príjem pri metóde navýšenia nepeňažného príjmu predpokladá zrazenie a odvedenie poistného za zamestnanca, ako aj zaplatenie poistného zamestnávateľom v nejasných časových termínoch a nie je úplne zrejmé aký je zámer predkladateľa návrhu zákona. Návrh zákona uvádza len to, že poistné za zamestnanca 
má zamestnávateľ podľa v čl. I bode 70 dopĺňaného § 35 (Vyberanie a platenie preddavkov na daň a dane z príjmov zo závislej činnosti) ods. 6 zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov zaplatiť pri poukázaní nepeňažného plnenia, čím de facto dochádza k nepriamej novele zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov. V dôvodovej správe je však uvedené, že zamestnávateľ, ktorý 
je platiteľom dane, je povinný najneskôr do konca kalendárneho mesiaca nasledujúceho 
po kalendárnom mesiaci, v ktorom bolo nepeňažné plnenie podľa § 5 ods. 1 písm. h) zákona zamestnancovi poukázané, zo sumy navýšeného nepeňažného plnenia zaplatiť poistné 
a príspevky a preddavky na daň za zamestnanca. Pritom § 143 zákona č. 461/2003 Z. z. 
o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov definuje lehotu splatnosti poistného. 
c) Z terminologického hľadiska: Návrh nedostatočným spôsobom rieši aj terminologickú oblasť, nakoľko nepoužíva správne pojmy z oblasti systému sociálneho poistenia, čím vnáša nejasnosti do navrhovaného procesu. Je potrebné sa terminologicky vysporiadať s tým že zamestnávateľ vykoná zrážku poistného, ktoré je povinný platiť zamestnanec a následne toto poistné odvedie do Sociálnej poisťovne. Zamestnávateľ je povinný platiť poistné za seba samého z každého príjmu vyplateného zamestnancovi, ktorý je vymeriavacím základom podľa § 138 ods. 1 zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov. 
d) Z legislatívneho hľadiska: Novela zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov istým spôsobom nepriamo novelizuje zákon č. 461/2003 Z. z. 
o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov. 

V predloženom návrhu sa predpokladá, že nepeňažný príjem bude samostatný vymeriavací základ, z ktorého sa bude platiť poistné, čo nie je v súlade s platnou legislatívou. 
Napr. ak zamestnanec má príjem za mesiac júl 4 500 Eur a zamestnávateľ mu poskytne v júli nepeňažné plnenie 2 400 Eur ako je uvedené v príklade v dôvodovej správe, z takéhoto nepeňažného plnenia de facto neplatí žiadne poistné, nakoľko prekročil maximálny mesačný vymeriavací základ už svojím peňažným príjmom (zaplatí sa poistné z vymeriavacieho základu 805 * 5 = 4 025 Eur). Pri návrhu, ktorý predložilo Ministerstvo financií Slovenskej republiky v prípade, že sa uplatní metóda navýšenia nepeňažného príjmu (a podľa návrhu 
sa musí uplatniť pri zvolení pre všetkých zamestnancov), však zaplatí poistné tak zo sumy 
4 025 Eur, ako aj zo sumy 3 421,43 Eura, čím dôjde k porušeniu ustanovení zákona 
č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov ohľadom maximálneho mesačného vymeriavacieho základu a jeho výsledkom je zvýšená platba poistného na strane zamestnanca aj zamestnávateľa. 
Ak by mal zamestnanec peňažný príjem 3 000 Eur a dostal by nepeňažné plnenie vo výške 
2 400 Eur, zaplatí sa v súčasnosti poistné z vymeriavacieho základu 4 025 Eur, 
t.j. z peňažného plnenia a z časti nepeňažného plnenia. Ak by však chcel zamestnávateľ zamestnancovi poskytnúť nepeňažné plnenie, ktorého suma v čistom by bola 2 400 Eur, 
tak by v súčasnosti zvýšil nepeňažné plnenie len v takej sume, z ktorej platí poistné 
do dosiahnutia maximálneho mesačného vymeriavacieho základu a samozrejme zvýšil 
by ho aj o daň. V prípade, že musí uplatniť metódu navýšenia nepeňažného príjmu 
pre všetkých zamestnancov ako uvádza návrh, tak takýto zamestnanec zaplatí poistné zo sumy 3 000 Eur a aj zo sumy 3 421,43 Eura. Uvedené je v rozpore s ustanovením zákona 
č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov ohľadom maximálneho mesačného vymeriavacieho základu a spôsobí zvýšený odvod poistného. 
Ak bude mať zamestnávateľ zamestnanca, ktorý má príjem za mesiac júl vo výške 
napr. 1 200 Eur a zároveň dostane nepeňažné plnenie vo výške 2 400 Eur, ktoré mu navýši podľa návrhu zákona na 3 421,4352 Eura z dôvodu, aby v čistom dostal zamestnanec nepeňažné plnenie v sume 2 400 Eur, potom v skutočnosti zaplatí pri tejto metóde zamestnanec za daný mesiac o 79,92 Eura viac a zamestnávateľ o 209,95 Eura viac, 
a to vzhľadom na neuplatnenie maximálneho mesačného vymeriavacieho základu zo súčtu príjmov zamestnanca, keďže sa osobitne navrhuje vypočítať poistné z peňažného príjmu 
a osobitne z nepeňažného príjmu zamestnanca (výslovne uvedené v čl. I bode 70 doplnenom § 35 ods. 6). Pri poistnom na sociálne poistenie pôjde o vyššie odvedenie poistného 
u zamestnanca v sume 56,06 Eura a pri zamestnávateľovi v sume 150,30 Eura. 
Upozorňujeme, že ak by sa malo čisto teoreticky pozerať na nepeňažný príjem 
ako na samostatný vymeriavací základ, potom by sa muselo pozerať na tento príjem 
aj z pohľadu, či ide o pravidelný alebo nepravidelný príjem a podľa toho uplatniť sadzby poistného, čo by bola ďalšia komplikácia. 
Návrh výpočtu je korektný z pohľadu výšky poistného len v prípade, ak súčet súm peňažného príjmu zamestnanca a navýšeného nepeňažného príjmu zamestnanca je nižší ako maximálny mesačný vymeriavací základ, ktorým je 5-násobkom priemernej mesačnej mzdy spred dvoch rokov. 
Na základe uvedeného nepovažujeme predložený návrh za správny. Okrem vyšších súm odvedených na poistnom u zamestnanca a zamestnávateľa pri príjmoch presahujúcich maximálny mesačný vymeriavací základ, uvedený návrh je v rozpore so zákonom 
č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov. Pri platení dane 
z príjmov a poistného na verejné zdravotné poistenie bude dochádzať k zvýšeným platbám 
v mesiaci nasledujúcom po mesiaci, kedy bolo poskytnuté nepeňažné plnenie, avšak uvedená zvýšená platba sa následne vysporiada pri ročnom zúčtovaní. Týmto spôsobom sa dosiahnu v rámci bežného roka zvýšené príjmy dane z príjmov a poistného na verejné zdravotné poistenie. Pri sociálnom poistení však k žiadnemu vysporiadaniu nedôjde ani po skončení roka a navrhnutý systém bude mať za následok vyššie platby poistného na sociálne poistenie. 
 	O 	ČA 	Navýšený nepeňažný príjem nie je samostatný príjem zamestnanca, je súčasťou úhrnu celkových príjmov a teda zohľadňuje maximálny vymeriavací základ podľa § 138 ods. 1 zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov. Odvod poistného z navýšeného nepeňažného plnenia nebude upravovať zákon o dani z príjmov, z dôvodu, že splatnosť poistného a povinných príspevkov upravuje zákon č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení. Zákon o dani z príjmov bol upravený tak aby boli upravené správne pojmy z oblasti systému sociálneho poistenia. Navýšený nepeňažný príjem nebude predstavovať samostatný vymeriavací základ z ktorého sa bude platiť poistné. 

MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka, K čl. I body 12, 23, 73 a 74 
Navrhuje sa, aby podľa v čl. I bode 12 navrhovanom § 8 ods. 13 a v čl. I bode 23 navrhovanom § 17 ods. 31 návrhu zákona peňažné a nepeňažné plnenia poskytnuté držiteľom zamestnancovi poskytovateľa zdravotnej starostlivosti a zdravotníckemu pracovníkovi, 
boli zdaňované zrážkovou daňou, pričom peňažné plnenia zdaní držiteľ a nepeňažné plnenia zdaní príslušná fyzická osoba. Týmto spôsobom sa príjmy zamestnancov poskytovateľa zdravotnej starostlivosti a zdravotníckych pracovníkov vylúčia z platenia poistného na verejné zdravotné poistenie a tieto skupiny fyzických osôb budú musieť odvádzať daň z takýchto príjmov do konca kalendárneho mesiaca po uplynutí kalendárneho štvrťroka, v ktorom bolo nepeňažné plnenie prijaté. Nie je zrejmé z akého dôvodu dochádza k tomu, že pre túto skupinu fyzických osôb: 
- bude vznikať povinnosť odvádzať daň počas zdaňovacieho obdobia, ktorá sa bude považovať za vysporiadanú bez ohľadu na ostatné príjmy dosiahnuté počas zdaňovacieho obdobia, 
- dôjde k zvýšeniu administratívnej náročnosti a povinností pre tieto fyzické osoby, 
- takéto príjmy nebudú súčasťou daňových priznaní a teda nepripadá do úvahy ani možnosť uplatnenia zvýšenej sadzby dane z príjmov, 
- takéto nepeňažné príjmy nebudú podliehať poistnému na verejné zdravotné poistenie. 
Odporúčame zvážiť postup a zahrnúť príjmy z nepeňažných plnení poskytnutých držiteľom zamestnancovi poskytovateľa zdravotníckeho zariadenia a zdravotníckemu pracovníkovi 
do príjmov uvedených v daňovom priznaní. Navrhovaný stav zvýhodňuje túto skupinu osôb oproti ostatným fyzickým osobám. Napr. z nepeňažných plnení poskytovaných zamestnávateľom musí fyzická osoba (zamestnanec) odvádzať poistné na verejné zdravotné poistenie aj poistné na sociálne poistenie a v prípade dosiahnutia vyššieho základu dane tvoreného súčtom príjmov (vrátane nepeňažného plnenia), zaplatí aj zvýšenú sadzbu dane 
z príjmov. 
 	O 	N 	Zámerom zákona bolo zabezpečiť z peňažných a nepeňažných plnení poskytované farmaceutickými spoločnosťami lekárom a zdravotníckym pracovníkom jednoduchý a účinný spôsob zdanenia a to priebežne počas celého zdaňovacieho obdobia. 	
MPSVR SR 	Všeobecná pripomienka 
Odporúčame predložený návrh legislatívno – technicky upraviť. Napríklad v čl. I bode 15 odporúčame znenie navrhovaného § 16 ods. 1 písmena c) nahradiť znením: „c) zo služieb vrátane obchodného poradenstva, technického poradenstva alebo iného poradenstva, 
z riadiacej činnosti a sprostredkovateľskej činnosti, zo stavebných činností a montážnych činností a projektov a podobných činností poskytovaných na území Slovenskej republiky, 
aj keď nie sú vykonávané prostredníctvom stálej prevádzkarne,“; v čl. I bode 70 upravovanom § 35 ods. 6 odporúčame slová „§ 5 ods. 1 písm. l)“ nahradiť slovami „§ 5 ods. 1 písm. h)“; 
v čl. I bode 75 odporúčame upraviť označenie paragrafov; upozorňujeme, že § 17 ods. 13 zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov sa odvoláva na § 19 ods. 4, ktorý sa čl. I bodom 37 vypúšťa. 
Odôvodnenie: Pripomienka legislatívno – technická. 
 	O 	ČA 	Návrh zákona upravený v zmysle Legislatívnych pravidiel vlády SR. 	
MPSVR SR 	K čl. I bod 5 
Odporúčame vzhľadom na v čl. I bode 5 navrhovaný § 5 ods. 1 písm. h) upraviť citáciu 
v poznámke pod čiarou k odkazu 14. 
Odôvodnenie: Pripomienka legislatívno - technická. Zákon Slovenskej národnej rady 
č. 194/1990 Zb. o lotériách a iných podobných hrách v znení neskorších predpisov je zrušený. 
 	O 	A 	 	
MPSVR SR 	K čl. I bod 5 
Odporúčame v čl. I bode 5 navrhovanom § 5 ods. 1 písm. h) za slovami „podľa písmena k)“ čiarku nahradiť slovom „a“ a vypustiť slová „príspevkov na doplnkové dôchodkové sporenie, ktoré platí zamestnávateľ za zamestnanca“. 
Odôvodnenie: Príspevky zamestnávateľa na doplnkové dôchodkové sporenie podľa zákona 
č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov považujeme jednoznačne za peňažné plnenie. 
 	O 	A 	Návrh zákona a dôvodová správa boli upravené. 	
MPSVR SR 	K čl. I bod 26 
Odporúčame vzhľadom na v čl. I bode 26 dopĺňaný § 19 ods. 1 upraviť aj § 19 ods. 2 písm. c) bod 6 a § 19 ods. 2 písm. d) zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov. 
Odôvodnenie: Vo väzbe na navrhovanú zmenu v čl. I bode 26 upravovanom § 19 ods. 1, v zmysle ktorej sa navrhuje zahrnúť do daňových výdavkov zamestnávateľa aj výdavky poskytované nad rámec ustanovených limitov v zákone č. 311/2001 Z. z. Zákonník práce a v zákone č. 283/2002 Z. z. o cestovných náhradách v znení neskorších predpisov, 
ktoré sú na strane zamestnanca zdaniteľným príjmom podľa § 5 ods. 1, je potrebné súčasne upraviť aj § 19 ods. 2 písm. c) bod 6 a § 19 ods. 2 písm. d). 
Podľa znenia novelizačného bodu a odôvodnenia k nemu sa navrhuje rozšíriť možnosť uplatniť výdavky nad rámec stanovených limitov v osobitných predpisoch v prípade, ak ide o výdavky zamestnávateľa uhrádzané ako plnenia (nároky) zamestnanca upravené v týchto osobitných predpisoch, ktoré sú na strane zamestnanca zdaniteľným príjmom podľa § 5 ods. 1 zákona za podmienky, že takéto vyššie nároky vyplývajú z kolektívnej zmluvy, z interného predpisu zamestnávateľa, z pracovnej alebo inej zmluvy uzatvorenej medzi zamestnancami a zamestnávateľom, pričom ako osobitný predpis je uvedený zákon č. 311/2001 Z. z. Zákonník práce a zákon č. 283/2002 Z. z. o cestovných náhradách v znení neskorších predpisov. 
Na druhej strane však daňovými výdavkami, ktoré možno uplatniť len v rozsahu 
a za podmienok ustanovených v zákone č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov, sú podľa 
- § 19 ods. 2 písm. c) bod 6 zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov mzdové a ostatné pracovnoprávne nároky zamestnancov v rozsahu ustanovenom pracovnoprávnymi predpismi (napr. zákon č. 330/1996 Z. z. o bezpečnosti a ochrane zdravia pri práci 
v znení neskorších predpisov), okrem cestovných náhrad podľa osobitných predpisov (napr. zákon č. 283/2002 Z. z. o cestovných náhradách v znení neskorších predpisov) a 
- § 19 ods. 2 písm. d) zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov cestovné náhrady 
do výšky, na ktorú vzniká nárok podľa osobitných predpisov (napr. zákon 
č. 283/2002 Z. z. o cestovných náhradách v znení neskorších predpisov) a vreckové pri zahraničnej pracovnej ceste poskytované podľa osobitného predpisu (§ 14 zákona č. 283/2002 Z. z. o cestovných náhradách). 
 	O 	N 	Znenie návrhu zákona je postačujúce. Komplexnú úpravu týchto ustanovení je možné vykonať v budúcnosti. 	
MPSVR SR 	K čl. I bod 27 
V čl. I bode 27 navrhovanom § 19 ods. 2 písm. c) siedmom bode sa navrhuje do daňových výdavkov započítať preddavky na daň, poistné a príspevky zaplatené za zamestnanca zamestnávateľom z navýšeného nepeňažného plnenia podľa v čl. I bode 5 navrhovanom § 5 ods. 1 písm. h). Pri zamestnávateľoch, ktorí spadajú so svojimi príjmami do § 6 ods. 1 a 2 zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov, bude dochádzať z tohto titulu k znižovaniu daňového základu a tým aj vymeriavacieho základu pre platenie poistného na verejné zdravotné poistenie aj poistného na sociálne poistenie. Vzniká 
tak možnosť poistných únikov využívaním nepeňažného plnenia poskytovaného zamestnávateľom svojim zamestnancom miesto poskytovania peňažných plnení. Zároveň bude dochádzať k nižšiemu výberu poistného na strane SZČO. V prípade, že predkladateľ v navrhovanom texte mal na mysli povinné poistné zamestnávateľa, potom ide o duplicitnú právnu úpravu vo vzťahu k § 19 ods. 3 písm. i) zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov. 
Odporúčame prehodnotiť návrh na započítanie preddavku na daň, poistného a príspevkov zaplatených zamestnancom prostredníctvom zamestnávateľa z navýšeného nepeňažného plnenia do daňových výdavkov. Predloženým návrhom sa otvára možnosť únikov 
na poistnom využívaním nepeňažného plnenia poskytovaného zamestnávateľom svojim zamestnancom miesto poskytovania peňažných plnení. Bude dochádzať k nižšiemu výberu poistného na strane SZČO z dôvodu nižšieho vymeriavacieho základu dosiahnutého uplatnením navrhovaných daňových výdavkov, pričom kvantifikácia vplyvov nerieši uvedenú oblasť. V druhom prípade by išlo o duplicitné znenie. 
 	O 	N 	Vysvetlenie ustanovenia bude doplnené do dôvodovej správy. 	
MPSVR SR 	K čl. I bod 59 
V čl. I bode 59 navrhovanom § 26 ods. 11 sa navrhuje, aby prerušenie odpisovania a zmenu prerušenia odpisovania nebolo možné uplatniť v dodatočnom daňovom priznaní. 
Odporúčame zvážiť možnosť uplatnenia prerušenia odpisovania a zmeny prerušenia odpisovania prostredníctvom dodatočného daňového priznania. 
Odôvodnenie: V dôvodovej správe nie je uvedený dôvod, na základe ktorého je vylúčená možnosť podať dodatočné daňové priznanie z titulu prerušenia odpisovania a zmeny prerušenia odpisovania. Daňový subjekt mohol omylom započítať ročné odpisy aj v prípade, že hmotný majetok v danom roku, resp. počas časti daného roku prestal využívať 
na dosiahnutie svojich príjmov a tým si v riadnom daňovom priznaní znížil daňový základ a daň a tým aj sumu poistného. Nie je zrejmé, z akého titulu sa berie daňovému subjektu právo napraviť svoju chybu a v dodatočnom daňovom priznaní si uviesť správnu výšku daňového základu a dane a túto daň doplatiť. Ak sa daňovému subjektu zoberie táto možnosť, pri daňovej kontrole mu bude dorubená daň aj s príslušnými sankciami, ktoré bude musieť zaplatiť, a to len z dôvodu, že sme mu bolo vzaté právo podať dodatočné daňové priznanie. 
 	O 	ČA 	Návrh zákona bol upravený tak, že zmenu prerušenia odpisov nebude môcť daňovník vykonať pri začatí, v priebehu a po ukončení daňovej kontroly. 	
MPSVR SR 	K čl. I bod 64 
Upozorňujeme, že v čl. I bode 64 navrhovaného § 30c ods. 1 písm. b) sa navrhuje nové daňové zvýhodnenie (tzv. super odpočet) pre daňovníka, ktorý vykonáva výskum a vývoj, v zdaňovacom období, ak uzatvorí trvalý pracovný pomer so zamestnancom, ktorý bol absolventom školy, pričom poznámka pod čiarou k odkazu 120g k pojmu „absolvent školy“ odkazuje na § 8 ods. 1 písm. a) zákona č. 5/2004 Z. z. o službách zamestnanosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 96/2013 Z. z. 
V zmysle § 8 ods. 1 písm. a) zákona č. 5/2004 Z. z. o službách zamestnanosti a o zmene 
a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 96/2013 Z. z. je pojem „absolvent školy“ legislatívnou skratkou pre znevýhodneného uchádzača o zamestnanie, ktorý je občanom mladším ako 26 rokov veku, ktorý ukončil príslušným stupňom vzdelania sústavnú prípravu na povolanie v dennej forme štúdia pred menej ako dvoma rokmi a pred zaradením 
do evidencie uchádzačov o zamestnanie nemal pravidelné platené zamestnanie. To znamená, že predmetné daňové zvýhodnenie by sa vzťahovalo len na prípady, ak by daňovník uzatvoril pracovný pomer so znevýhodneným uchádzačom o zamestnanie – absolventom školy vedeným v evidencii uchádzačov o zamestnanie. V prípade, že uvedené je zámerom predkladateľa, je potrebné túto skutočnosť premietnuť aj do dôvodovej správy. 
Pokiaľ sa však daňové zvýhodnenie má uplatňovať pri uzatvorení pracovného pomeru s akýmkoľvek absolventom strednej školy alebo vysokej školy, bez splnenia podmienky 
jeho vedenia v evidencii uchádzačov o zamestnanie, je potrebné v poznámke pod čiarou k odkazu 120g citovať príslušné právne predpisy v pôsobnosti Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky (zákon č. 245/2008 Z. z. o výchove a vzdelávaní (školský zákon) a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, zákon č. 131/2002 Z. z. o vysokých školách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov). Zároveň je potrebné doplniť do predmetného ustanovenia vekovú hranicu absolventa a obdobie po ukončení štúdia, na ktoré by sa vzťahovalo daňové zvýhodnenie. 

 	O 	ČA 	Absolvent školy, na ktorého sa vzťahuje daňové zvýhodnenie je bližšie špecifikované v dôvodovej správe. 	
MPSVR SR 	K čl. I bod 74 
V čl. I bode 74 navrhovanom § 43 ods. 17 sa definuje nové tlačivo, ktoré bude povinný predložiť platiteľ dane vo forme oznámenia o zrazení a odvedení dane a držiteľ vo forme oznámenia o výške nepeňažného plnenia. Návrh zákona používa pojem tlačivo, ktorý charakterizuje listinnú formu podania, pričom nerieši prípady, kedy platiteľ alebo držiteľ sú platiteľmi DPH a sú povinní elektronicky komunikovať s daňovým úradom. 
Uvedené je potrebné v návrhu zákona vyriešiť (napr. obdobným spôsobom ako je riešené v článku V. návrhu zákona). 
Odôvodnenie: Zabezpečenie súladu so zákonom č. 305/2013 Z. z. zákon o elektronickej podobe výkonu pôsobnosti orgánov verejnej moci a o zmene a doplnení niektorých zákonov (zákon o e-Governmente). 
 	O 	N 	Takúto povinnosť rieši zákona č. 563/2009 Z. z. daňový poriadok. 	
MPSVR SR 	K čl. I bod 75 
Odporúčame v čl. I bode 75 navrhovanom § 52zd ods. 1 zvážiť navrhovanú úpravu týkajúcu 
sa nájomných zmlúv s dojednaným právom kúpy prenajatej veci uzatvorených od 1. januára 2004 do 31. decembra 2014 vrátane postúpenia týchto nájomných zmlúv bez zmeny podmienok na nového nájomcu aj po 31. decembri 2014, použitím ustanovení predpisu účinného po 31. decembri 2014, a to aj v porovnaní s prechodnými ustanoveniami k úpravám účinným od 1. januára 2012 v zmysle § 52o ods. 1. 
Odôvodnenie: Pripomienka legislatívno – technická. Predkladateľ navrhuje v prechodných ustanoveniach k úpravám účinným od 1. januára 2015 podriadiť právny režim vyššie uvedených právnych vzťahov úpravám účinným od 1. januára 2015 , a to aj napriek tomu, 
že v obdobnom prípade pri úpravách účinných od 1. januára 2012 postupoval tak, 
že na právne vzťahy, ktoré vznikli do 31. decembra 2011 sa použili predpisy účinné 
do 31. decembra 2011. 
 	O 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. V roku 2015 sa odpisy vypočítajú podľa § 27 ods. 1 alebo § 28 ods. 2 zákona. 	
MPSVR SR 	K čl. I bod 75 
Upozorňujeme, vzhľadom na v čl. I bode 75 navrhovaný § 52zd ods. 7, na zákon 
č. 184/2014 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 601/2003 Z. z. o životnom minime 
a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a ktorým sa mení zákon č. 571/2009 Z. z. o rodičovskom príspevku a o zmene a doplnení niektorých zákonov 
v znení neskorších predpisov, podľa ktorého s účinnosťou od 30. júna 2014 je možné životné minimum len zvýšiť (ak koeficient bude vyšší ako jedna) alebo životné minimum ponechať v nezmenenej výške (ak sa koeficient bude rovnať jednej alebo bude nižší ako jedna). 
 	O 	A 	Postup nadväzuje na úpravu výšky životného minima. 	
MPSVR SR 	K čl. III bod 2 
Odporúčame, vzhľadom na v čl. III bode 2 navrhovaný § 2 ods. 12 a 13, ktorým sa zavádza pojem „subjekt verejného záujmu“, doplniť dôvodovú správu. 
Odôvodnenie: V čl. III bode 2 navrhovanom § 2 ods. 13 sa vymedzuje nový pojem – subjekt verejného záujmu, za ktorý bola predkladateľom určená aj dôchodková správcovská spoločnosť a doplnková dôchodková spoločnosť (čl. 2 ods. 1 písm. d) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/34/EÚ z 26. júna 2013 o ročných účtovných závierkach, konsolidovaných účtovných závierkach a súvisiacich správach určitých druhov podnikov, ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES a zrušujú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS). Uvedená smernica zavádza napr. v čl. 17 a 18 určité povinnosti pre subjekty verejného záujmu. 
V uvedenej smernici je uložená transpozičná lehota pre členské štáty - 20. júl 2015. V doložke zlučiteľnosti v bode 4 písm. b) sa uvádza, že „Lehota na predloženie návrhu právneho predpisu na rokovanie vlády podľa určenia gestorských ústredných orgánov štátnej správy zodpovedných za transpozíciu smerníc a vypracovanie tabuliek zhody k návrhom všeobecne záväzných právnych predpisov bola pre smernicu 2013/34/EÚ stanovená - do 31. marca 2015.“. Z predkladaného materiálu nie je zrejmé, prečo sa v návrhu zákona 
už dnes zavádza pojem a úprava subjektu verejného záujmu (v čl. III bode 2 navrhovanom 
§ 2 ods. 12 a 13) bez toho, aby boli súčasne transponované zo smernice vyplývajúce povinnosti pre tieto subjekty. 
 	O 	A 	Zapracované v osobitnej časti dôvodovej správy. 	
MPSVR SR 	K čl. V bod 9 
Odporúčame v čl. V bode 9 dopĺňaný § 3 upraviť v tom zmysle, aby elektronické registračné pokladnice a virtuálne registračné pokladnice boli prístupné pre osoby so zdravotným postihnutím. V tomto prípade by bolo možné skupinu osôb s ťažkým zdravotným postihnutím vyradiť z okruhu osôb, na ktoré sa povinnosť evidovať tržbu nevzťahuje. 
Odôvodnenie: Potreba zabezpečiť osobám so zdravotným postihnutím osobitnú starostlivosť je zakotvená a zvýraznená v Dohovore OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím (oznámenie Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky č. 317/2010 Z. z.) 
a v jeho Opčnom protokole. 
Cieľom čl. 9 (Prístupnosť) Dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím 
je umožniť osobám so zdravotným postihnutím, aby mohli žiť nezávislým spôsobom života a podieľať sa na všetkých aspektoch života. Zároveň zaväzuje zmluvné strany prijať príslušné opatrenia, ktoré zabezpečia osobám so zdravotným postihnutím na rovnakom základe s ostatnými prístup k fyzickému prostrediu, k doprave, k informáciám a komunikácii, vrátane informačných a komunikačných technológií a systémov, ako aj k ďalším prostriedkom a službám dostupných a poskytovaných verejnosti, a to tak v mestských, ako aj vidieckych oblastiach. 
Prístupnosť informácií je definovaná najmä vo výnose Ministerstva financií Slovenskej republiky č. 55/2014 Z. z. o štandardoch pre informačné systémy verejnej správy. Prístupnosťou sa vo vzťahu k informačno-komunikačných technológiám rozumie vlastnosť, umožňujúca intuitívne a čo najjednoduchšie používanie týchto technológií nezávisle 
od akýchkoľvek obmedzení ich používateľov, akými sú napr. zdravotné postihnutie alebo určitá úroveň vzdelania. 
Napríklad podľa prílohy č. 3 zákona č. 447/2008 Z. z. o peňažných príspevkoch 
na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia a o zmene a doplnení niektorých zákonov, pri strate jednej ruky (celej) je stanovená miera funkčnej poruchy na 50% 
t.j. ide o osobu so zdravotným postihnutím, pričom takýto druh zdravotného postihnutia nespôsobuje ťažkosti s manipuláciou s elektronickými registračnými pokladnicami alebo virtuálnymi registračnými pokladnicami. 
 	O 	N 	Ide o pripomienku nad rámec návrhu zákona. Uvedený návrh by vyžadoval ďalšie ustanovenie požiadaviek na elektronické registračné pokladnice, ako aj virtuálnu registračnú pokladnicu (informačný systém finančnej správy), čo s prihliadnutím na navrhovanú účinnosť zákona nie je možné zabezpečiť. 	
MPSVR SR 	K čl. V bod 19 
V čl. V bode 19 navrhovanom § 4a sa uvádza, že virtuálnu registračnú pokladnicu môže využívať len podnikateľ, ak počet vydaných pokladničných dokladov v jednom kalendárnom mesiaci nie je viac ako tristo. Uvedenú podmienku je vhodné prehodnotiť, nakoľko môže byť podnikateľ, ktorý bude mať 301 pokladničných dokladov v mesiaci vo veľmi nízkych sumách a bude nútený obstarať si registračnú pokladnicu a na druhej strane bude podnikateľ, ktorý bude mať do 300 pokladničných dokladov s vysokými sumami a tento bude mať možnosť využívať virtuálnu registračnú pokladnicu bez ďalších výdavkov. Rovnako môže nastať problém pri podnikateľoch so sezónne poskytovanými službami. Napr. počas letných mesiacov môžu mať počet vydaných pokladničných dokladov cez 300, ale zvyšnú časť roka bude ich mesačný počet minimálny. 
Odporúčame upraviť podmienku využívania virtuálnej registračnej pokladnice tak, 
aby zohľadňovala aj iné faktory ako je počet vydaných pokladničných dokladov a nezaťažila tak výdavkami malých podnikateľov. 
 	O 	N 	Obmedzenie sa navrhlo z dôvodu kapacít informačného systému finančnej správy. V budúcnosti sa uvažuje s prehodnotením tohto obmedzenia. 	
MPSVR SR 	K čl. V bod 19 
Odporúčame doplniť do zákona garancie a povinnosti Finančného riaditeľstva Slovenskej republiky súvisiace so zabezpečením prevádzky virtuálnej registračnej pokladnice, aby zákon obsahoval rovnováhu na strane povinností jednotlivých subjektov. Napr. v čl. V bode 32 navrhovanom § 10 ods. 7 sa ukladá povinnosť podnikateľovi obnoviť prevádzku pri poruche koncového zariadenia do 48 hodín od vzniku poruchy. Podobná povinnosť pri prevádzkovaní virtuálnej registračnej pokladnice na strane Finančného riaditeľstva Slovenskej republiky absentuje. Rovnako je potrebné garantovať bezpečnosť údajov v rámci virtuálnej registračnej pokladnice, aby nedošlo k neoprávnenej manipulácii, k vymazaniu údajov a pod., čo by mohlo mať v konečnom dôsledku následky pre subjekt používajúci virtuálnu registračnú pokladnicu. 
Odôvodnenie: Zabezpečenie právnej istoty subjektov používajúcich virtuálnu registračnú pokladnicu. 
 	O 	N 	V prípade, že dôjde k výpadku prevádzky virtuálnej registračnej pokladnice z dôvodov na strane finančného riaditeľstva, t. j. nezavinením podnikateľa, v takomto prípade bude podnikateľ uplatňovať náhradnú evidenicu, t. j. vyhotovovať paragóny a nebude mu za nepoužívanie virtuálnej registračnej pokladnice uložená sankcia. 

Za bezpečnosť údajov a zabránenie neoprávnenej manipulácii zodpovedá finančné riaditeľstvo. 	
MPSVR SR 	Pripomienka nad rámec predkladaného návrhu k čl. I, K § 5 ods. 7 písm. b) zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov 
Odporúčame nad rámec predkladaného návrhu v § 5 ods. 7 písm. b) vypustiť slová 
„ak zamestnanec na základe lekárskeho potvrdenia od špecializovaného lekára 
zo zdravotných dôvodov nemôže využiť žiadny zo spôsobov stravovania zamestnancov zabezpečených zamestnávateľom,“. 
Odôvodnenie: Zmyslom uplatnenej pripomienky je, aby finančný príspevok na stravovanie bol oslobodený od dane aj vtedy, ak sa poskytne zamestnancovi z iného zákonného dôvodu podľa § 152 ods. 6 zákona č. 311/2001 Z. z. Zákonníka práce, t.j. ak povinnosť zabezpečiť stravovanie vylučujú podmienky výkonu práce na pracovisku alebo ak zamestnávateľ nemôže zabezpečiť stravovanie podľa odseku 2 uvedeného ustanovenia; a nie iba vtedy, 
ak zamestnanec na základe lekárskeho potvrdenia od špecializovaného lekára zo zdravotných dôvodov nemôže využiť žiadny zo spôsobov stravovania zamestnancov zabezpečených zamestnávateľom. 
Upozorňujeme, že finančný príspevok poskytnutý zamestnancovi z iných zákonných dôvodov podľa § 152 ods. 6 zákona č. 311/2001 Z. z. Zákonník práce, je zdaniteľným príjmom u zamestnanca napriek tomu, že ide o rovnaký zákonný spôsob zabezpečenia povinnosti stravovania zamestnávateľom, ako je to v prípade, ak zamestnanec na základe lekárskeho potvrdenia od špecializovaného lekára zo zdravotných dôvodov nemôže využiť žiadny zo spôsobov stravovania zamestnancov zabezpečených zamestnávateľom; podľa § 19 ods. 2 písm. c) bodu 5 zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov sú daňovými výdavkami zamestnávateľa príspevky na stravovanie zamestnancov poskytované za podmienok ustanovených osobitným predpisom, pričom poznámka pod čiarou k odkazu 86a odkazuje 
na celý § 152 zákona č. 311/2001 Z. z. Zákonníka práce. 

 	O 	N 	Pripomienka predložená nad rámec novely zákona. 	
MPSVR SR 	Pripomienka nad rámec predkladaného návrhu k čl. I, K § 5 ods. 7 písm. e) zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení zákona č. 504/2009 Z. z.  
Odporúčame nad rámec predkladaného návrhu v § 5 ods. 7 písm. e) za slová „zabezpečenie“ vložiť čiarku a slová „príspevky na doplnkové dôchodkové sporenie podľa osobitného predpisu22a)“. 
Poznámka pod čiarou k odkazu 22a znie: 
„22a) § 2 ods. 2 písm. b) zákona č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení 
a o zmene a doplnení niektorých zákonov v zákona č. 318/2003 Z. z.“. 
Odôvodnenie: Podľa zákona č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení 
a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov je zamestnávateľ povinný platiť príspevky na doplnkové dôchodkové sporenie za kategóriu zamestnancov, ktorých pracovná činnosť bola orgánom dohľadu zaradená do kategórie rizikových prác. 
Odporúčame zaradenie tohto typu príjmu (príspevky na doplnkové dôchodkové sporenie 
za kategóriu zamestnancov, ktorých pracovná činnosť bola orgánom dohľadu zaradená 
do kategórie rizikových prác) medzi príjmy, ktoré sú oslobodené od dane z príjmov vzhľadom na to, že ide, podobne ako pri ostatných typoch plnení uvedených v § 5 ods. 7 písm. e) zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení zákona č. 504/2009 Z. z., o príjem povinne platený zamestnávateľom za zamestnanca (súčasť povinného odvodového zaťaženia zamestnávateľa). Príspevky, ktoré sú platené zamestnávateľom na doplnkové dôchodkové sporenie dobrovoľne za akéhokoľvek zamestnanca (ako zamestnanecký benefit) by boli naďalej predmetom daňovej povinnosti. 
 	O 	N 	Pripomienka nad rámec návrhu zákona. 	
MPSVR SR 	K doložke vybraných vplyvov 
Upozorňujeme, že doložka vybraných vplyvov neobsahuje hodnotenie vplyvov na rozpočet verejnej správy, na zamestnanosť vo verejnej správe a o financovanie návrhu. 
Odôvodnenie: V tabuľke vplyvov sú uvedené pozitívne vplyvy na rozpočet verejnej správy, ale v prílohe doložky vybraných vplyvov tieto vplyvy uvedené nie sú. 
 	O 	A 	Doložka vplyvov bola upravená. 	
MPSVR SR 	K doložke vybraných vplyvov 
Odporúčame v doložke vybraných vplyvov okrem pozitívneho sociálneho vplyvu označiť 
aj negatívny sociálny vplyv. 
Odôvodnenie: Potreba úpravy vyplýva z Aktualizovanej jednotnej metodiky na posudzovanie vybraných vplyvov. 
 	O 	A 	Doložka vplyvo bola upravená. 	
MPSVR SR 	K doložke vybraných vplyvov 
Odporúčame v doložke vybraných vplyvov, v analýze sociálnych vplyvov do časti 4.1 doplniť negatívny vplyv na hospodárenie lekárov a zdravotníckych pracovníkov v súvislosti s novelizačnými bodmi v čl. I - 7, 9, 12, 14, 23, 43, 73 a 74 spolu so stručným popisom vplyvu. 
Odôvodnenie: Potreba doplnenia vyplýva z Aktualizovanej jednotnej metodiky 
na posudzovanie vybraných vplyvov. 
 	O 	N 	Uvedená úprava nemá negatívny vplyv na lekárov a zdravotníckych pracovníkov, iba zabezpečuje právnu vymáhateľnosť zdanenia týchto príjmov. Takéto príjmy sú aj v súčanosti zdaniteľné. 	
MPSVR SR 	K doložke vybraných vplyvov 
Odporúčame v doložke vybraných vplyvov, v analýze sociálnych vplyvov v časti 4.1 doplniť negatívny vplyv na hospodárenie v súvislosti s novelizačnými bodmi v čl. I - 8 a 13 -zdanením náhrady nemajetkovej ujmy podľa § 13 Občianskeho zákonníka. 
Odôvodnenie: Potreba doplnenia vyplýva z Aktualizovanej jednotnej metodiky 
na posudzovanie vybraných vplyvov. 
 	O 	ČA 	Návrh zákona bol upravený tak, aby negatívny vplyv zo zdanenia náhrady nemajektovej újmy bol minimalizovaný.  	
MPSVR SR 	K doložke vybraných vplyvov 
Odporúčame v doložke vybraných vplyvov, v analýze sociálnych vplyvov do časti 4.2 doplniť pozitívny vplyv na sociálnu inklúziu v súvislosti s novelizačným bodom v čl. I - 45, ktorý môže podnietiť podnikateľov, aby potraviny bezodplatne odovzdávali Potravinovej banke Slovenska, čím sa zabezpečuje potravinová pomoc najodkázanejším skupinám obyvateľstva. 
Odôvodnenie: Potreba doplnenia vyplýva z Aktualizovanej jednotnej metodiky 
na posudzovanie vybraných vplyvov. 
 	O 	A 	Doložka bola upravená. 	
MPSVR SR 	K doložke vybraných vplyvov 
Odporúčame v doložke vybraných vplyvov, v analýze sociálnych vplyvov do časti 4.4 doplniť pozitívny vplyv na zamestnanosť absolventov v súvislosti s novelizačným bodom v čl. I - 64, vzhľadom na možnosť odpočítania časti ich mzdových a pracovnoprávnych nárokov 
od základu dane daňovníka. 
Odôvodnenie: Potreba doplnenia vyplýva z Aktualizovanej jednotnej metodiky 
na posudzovanie vybraných vplyvov. 
 	O 	A 	Doložka bola upravená. 	
MPSVR SR 	K predkladacej správe a dôvodovej správe 
Odporúčame dôvodovú správu a predkladaciu správu doplniť o stručné zhodnotenie vplyvov návrhu. 
Odôvodnenie: Potreba doplnenia vyplýva z Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky a Smernice na prípravu a predkladanie materiálov na rokovanie vlády Slovenskej republiky. 

 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 1 
Stanovenie hodnoty uznaného daňového výdavku slovami "len v primeranej výške" je v rozpore so zásadou právnej istoty a požiadavkou jasnosti a presnosti právneho jazyka. Odporúčame hodnotu uznaného daňového výdavku stanoviť percentuálnou výškou alebo iným mechanizmom, jednoznačne nešpekulatívnym a nemanipulovateľným, ktorý je aplikovateľný na prípady rovnakého druhu. 	O 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6. 
Zároveň bude upravená aj dôvodová správa. Daňovník si môže uplatniť len 100%- né výdavky, ak majetok využíva len na podnikanie. V opačnom prípade bude uplatňovať 80% za predpokladu, že majetok nevyužíva na služobné účely v oveľa menšej miere. Rozsah 80 – 100% sa neakceptuje. 

MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 2 
Odporúčame na zmenu ustanovenia použiť legislatívnu techniku vypustenia slov, namiesto predkladateľom použitej legislatívnej techniky nového znenia. 
Odôvodnenie: Pri vypustení slov, bude adresátovi jednoznačne jasné aj v budúcnosti pri analýze zmien normy, že nedochádza k preformulovaniu a zapracovaniu novej právnej úpravy, ale len k úprave vypusteným doteraz aplikovaných, ale už v budúcnosti nepotrebnej časti právnej úpravy. 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 10 
Poznámka pod čiarou k odkazu 37b je uvedená nesprávne skrátenou citáciou. Úplná citácia je prvý krát až v poznámke pod čiarou k odkazu 94. 
Odôvodnenie: Podľa bodu 22 prílohy č. 5 l Legislatívnym pravidlám vlády S, ak sa odkazuje na právny predpis alebo jeho jednotlivé ustanovenia prvýkrát, uvedie sa v poznámke úplná citácia tohto právneho predpisu. 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 17 
Odporúčame novelizáciu § 18 uviesť v samostatnom bode až po všetkých novelizáciách § 17. 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 13 
Odporúčame predkladateľovi ponechanie náhrady nemajetkovej ujmy ako príjmu oslobodený od dane. 
Odôvodnenie: Náhrada nemajetkovej ujmy je kompenzačným nástrojom na uvedenie do pôvodného rovnovážneho stavu alebo navodenie prítomného alebo budúceho možného stavu. Nejde o prospech navyše, ktorý by osobe zvyšoval a vytváral príjem v jeho základnej podstate. 	O 	ČA 	Zdaniteľným príjmom podľa § 8 ods. 1 písm. n) zákona budú len náhrady nemajetkovej ujmy podľa Občianskeho zákonníka, u ostatných bude ponechané oslobodenie podľa § 9 zákona. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bodu 6 
Odporúčame preformulovať špecifikáciu nahrádzaného slova viacerými slovami, nakoľko slovo "spoločnosti" sa v prvej vete nachádza dvakrát. 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická pripomienka. 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 21 
V uvádzacej vete odporúčame vypustiť slovo "len" ako nadbytočné a nahradiť ho slovom "sú" z konca vety. 
V poznámke pod čiarou k odkazu 79a je potrebné nahradiť slová "zákona č. 500/2001 Z. z." slovami "neskorších predpisov". Uvedené paragrafy boli novelizované viac ako jedným zákonom. 	O 	ČA 	Slovo "len" ponechané v záujme právnej istoty daňovníka, že výdavky sú považované za daňové výdavky až po zaplatení. Odkaz pod čiarou bol upravený. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 25 
V navrhovaných ustanoveniach odsekov 34 a 35 je potrebné slová "48 000 eur a viac" (4x) nahradiť slovami "najmenej 48 000eur"". 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava. 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 28 
Odporúčame vo vkladaných slovách vypustiť slovo "len" ako nadbytočné. 	O 	N 	Ustanovenie zabezpečuje právnu istotu daňovníka.  	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 37 
Vzhľadom na vypustenie odseku 4 je potrebné, aby sa predkladateľ vysporiadal aj s existujúcim vnútorným odkazom na uvedený odsek 4 v § 17 ods. 13, ktorý po vypustení stratí aktuálnosť. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 44 
Bodku za slovom "dlžníka" je potrebné nahradiť čiarkou, nakoľko sa ďalším bodom vkladá písmeno n). 	O 	A 	Návrh zákona bol upravený. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 45 
V poznámke pod čiarou k odkazu 105a je potrebné na konci vety doplniť slová "v znení neskorších predpisov". Už samotný názov obsahuje tieto slová, ale keďže zákon bol viackrát novelizovaný, je to potrebné vyjadriť. 	O 	A 	 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 48 
V uvádzacej vete je potrebné vypustiť označenie "§" pred číslovkou "30b" a slovo "tom" ako nadbytočné. 
Odôvodnenie: Pripomienka k legislatívnej technike podľa bodu 54 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR. 	O 	A 	Návrh zákona bol upravený. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 51 
V odseku 3 odporúčame hranaté zátvorky pri vnútornom odkaze na § 19 ods. 3 písm. a) nahradiť slovom "podľa". 	O 	N 	Takúto úpravu ZDP obsahuje už v súčasnom znení. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 56 
V odseku 8 odporúčame zátvorky pri odkaze na kód klasifikácie vypustiť a slovo "kód" nahradiť slovami "zatriedených do kódu", z dôvodu jednotnosti techniky s ostatnými navrhovanými ustanoveniami zákona, ktoré odkazujú na kódy klasifikácie. 
. 	O 	N 	Ustanovenie § 26 ods. 8 bolo prepracované. V súčasnom navrhovanom znení už neobsahuje odkaz na kód klasifikácie produktov. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 64 
V odseku 2 odporúčame vymeniť slovosled slov "postupuje" a "rovnako". 
Odôvodnenie: Jazyková pripomienka. 

V odseku 4 písm. a) odporúčame slová "aj len čiastočne" vypustiť a za slovo "poskytnutá" doplniť slová "úplná alebo čiastočná". 
V odseku 4 písm. b) odporúčame v bode 1 vypustiť za slovom "vývoj" spojku "a" z dôvodu zmätočnosti znenia a v bode 3 vypustiť na začiatku predložku "na" ako duplicitnú. 
V odseku 4 písm. b) bod 2, odseku 5 písm. b) a v odseku 8 je potrebné slová "na základe hodnotenia spôsobilosti na vykonávanie výskumu a vývoja" nahradiť slovami "vykonávať výskum a vývoj". 
Odôvodnenie: Zákon č. 172/2005 Z. z. upravuje právny inštitút formy podpory výskumu a vývoja v § 16 ods. 1, v ktorom zavádza pojem "osvedčenie o spôsobilosti vykonávať výskum a vývoj" a legislatívnu skratku "(ďalej len "osvedčenie o spôsobilosti")", s ktorou na zákon potom pracuje aj v § 26a. 	O 	A 	Ustanovenie bolo upravené. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 65 
Odporúčame slová "emailová adresa" správne vyskloňovať na "emailovú adresu". 	O 	A 	Návrh zákona bol upravený. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 74 
V uvádzacej vete je potrebné doplniť za číslo "1" slová "vrátane prílohy". 	O 	N 	Uvedená pripomienka je zmätočná. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. II bod 1 
Odporúčame v pripájanej citácii na konci vety vypustiť bodku. 
Odôvodnenie: Nejde o pripojenie celej vety, ale len slov do existujúcej vety. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. III bod 15 
Odporúčame predkladateľovi neaplikovať domnienku nedoručenia, ale použiť mechanizmus s možnosťou nápravy zo strany účtovnej jednotky ako napr. v § 23b ods. 6. 
Odôvodnenie: Zmiernenie tvrdosti zákona, ktorý mala negatívny sankčný efekt, nesmerujúci k požadovanému cieľu, ktorým je vloženie správnych údajov do registra. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. V bod 35 
Odporúčame upraviť znenie druhej vety § 15a ods. 1, nakoľko veta nie je formulované jasne, presne a nie je zrejmé zo znenia, či je dňom zrušenia prístupu deň uvedený v oznámení ako deň ukončenia používania virtuálnej registračnej pokladnice alebo je to deň oznámenia tejto skutočnosti daňovému úradu. Po úprave odporúčame začleniť túto vetu do odseku 2, nakoľko tam obsahovo patrí. Je potrebné urobiť legislatívno-technickú úpravu odseku 2 vo forme vymenovania dôvodov zrušenia prístupu vo forme štyroch písmen. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. V bod 42 
V uvádzacej vete je potrebné za slovo "vkladá" vložiť slovo "nový". 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. V bod 48 
V položke 96.04 odporúčame slová "telesnej pohody" nahradiť presnejšou špecifikáciou názvu služieb, nakoľko právny poriadok Slovenskej republiky pojem "telesná pohoda" neupravuje a je pre adresátov právnej normy nemožné začleniť službu do Štatistickej klasifikácii ekonomických činností. 

V položke 96.09 odporúčame vypustiť slová "a to len" ako nadbytočné. 	O 	N 	Podľa zákona o používaní elektronickej registračnej pokladnice je službou služba označená v Štatistickej klasifikácii ekonomických činností podľa vyhlášky ŠÚ SR č. 306/2007 Z. z., ktorou sa vydáva štatistická klasifikácia ekonomických činností a názvy služieb uvedené v prílohe č. 1 korešpondujú s názvami podľa tejto vyhlášky.  	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. VI 
Je potrebné vypustiť čiarku a duplicitné slová "ktoré nadobúdajú účinnosť 1. apríla 2015". 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
MŠVVaŠ SR 	k Čl. I bod 64 
Pre vyššiu motiváciu súkromného sektora v súvislosti s tzv. superodpočtom nákladov vynaložených podnikateľskými subjektmi na výskum a vývoj odporúčame zvýšiť ho na 50 percent. 	O 	N 	Navrhnuté percento odpočtu nákladov na výskum a vývoj bolo výsledkom spoločných rokovaní so zástupcami zamestnávateľov aj zamestnancov. V budúcnosti je možné uvedené percento prehodnotiť, ak sa ukáže že tento nástroj je prínosom pre rozvoj podnikového výskumu a vývoja. 	
MZ SR 	K čl. V bodu 48 
V prílohe č. 1 k zákonu č. 289/2008 Z. z. o používaní elektronickej registračnej pokladnice a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov žiadame precizovať text „činnosti nemocníc“, „činnosti všeobecnej lekárskej praxe“, „činnosti špeciálnej lekárskej praxe“ a „zubárska lekárska prax“ v súlade s § 7 zákona č. 576/2004 Z. z. o zdravotnej starostlivosti, službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Taktiež do prílohy č. 1 citovaného zákona žiadame doplniť „lekárenskú prax“ a „ošetrovateľskú prax“, tak aby boli skutočne ošetrení všetci poskytovatelia zdravotnej starostlivosti, resp. zmeniť súvisiaci text tak, aby to boli činnosti napr. ambulancií všeobecného lekárstva, spoločných vyšetrovacích a liečebných zložiek, kúpeľov, liečební a pod. 

Odôvodnenie: Jednoznačné vymedzenie služieb, na ktoré sa má vzťahovať povinnosť evidencie tržieb v elektronickej registračnej pokladnici a zosúladenie použitej terminológie zo zákonom č. 576/2004 Z. z. 
 	O 	N 	Podľa zákona o používaní elektronickej registračnej pokladnice je službou služba označená v Štatistickej klasifikácii ekonomických činností podľa vyhlášky ŠÚ SR č. 306/2007 Z. z., ktorou sa vydáva štatistická klasifikácia ekonomických činností a názvy služieb uvedené v prílohe č. 1 korešpondujú s názvami podľa tejto vyhlášky. 	
MZ SR 	K bodu 73 
Ustanovenie § 43 ods. 3 písm. o) žiadame upraviť takto: 
„o) peňažné a nepeňažné plnenie, ktoré bolo poskytnuté poskytovateľovi zdravotnej starostlivosti, jeho zamestnancovi alebo zdravotníckemu pracovníkovi od držiteľa okrem týchto plnení, ak sú vyplácané za klinické skúšanie.37ab)“. 

Odôvodnenie: Spresnenie ustanovenia. 
 	O 	A 	Návrh zákona bol upravený. 	
MZ SR 	K bodu 9 
V § 8 ods. 3 písm. c) žiadame slová „klinickej štúdie“ nahradiť slovami „klinického skúšania“. 

Odôvodnenie: Zosúladenie terminológie. 
 	O 	A 	Návrh zákona bol upravený. 	
PMÚ SR 	K § 21a návrhu zákona  
Návrh zákona v predmetnom ustanovení zavádza pri tzv. podkapitalizácii limit pre maximálnu výšku úrokov z úverov a pôžičiek, účtovanú v nákladoch, zahrnovanú do daňových výdavkov, ak sú úvery a pôžičky vyplácané medzi závislými právnickými osobami. Zákon stanovuje, že limit pre maximálnu výšku úrokov, ktoré je možné považovať za daňový výdavok, je ustanovený do 25 % ukazovateľa stanoveného ako súčet výsledku hospodárenia pred zdanením uvedeného na riadku 100 daňového priznania k dani z príjmov právnickej osoby, odpisov zahrnutých do tohto výsledku hospodárenia a nákladových úrokov zahrnutých do tohto výsledku hospodárenia. 

Podľa odseku 3 návrhu zákona sa ustanovenia o podkapitalizácii neuplatnia u dlžníka, ktorý je bankou alebo pobočkou zahraničnej banky, poisťovňou alebo pobočkou zahraničnej poisťovne, zaisťovňou alebo pobočkou zahraničnej zaisťovne. 

Zo znenia návrhu zákona, ani zo sprievodných dokumentov však nevyplýva dôvod vyňatia uvedených finančných inštitúcií z pravidiel nízkej kapitalizácie v zmysle § 21 a návrhu zákona. Odporúčame predkladateľovi v návrhu zákona, resp. sprievodných dokumentoch uviesť dôvod vyňatia finančných inštitúcií z pripravovanej právnej úpravy, nakoľko pokiaľ nie je dôvod na odlišný prístup, podmienky pre všetky subjekty by mali byť rovnaké. Z uvedeného dôvodu vnímame súčasný text návrhu zákona a sprievodných dokumentov ako nedostatočný. 
 	O 	N 	Z podmienok uplatňovania pravidiel nízkej kapitalizácie sú vylúčené finančné inštitúcie a subjekty kolektívneho investovania, pretože poskytovanie úverov a pôžičiek je hlavným predmetom ich činnosti a tieto úvery a pôžičky sa poskytujú na dennej báze. 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
Znenia poznámok pod čiarou k odkazom 37b a 37c odporúčame upraviť v zmysle bodu 22 prílohy č.5 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky ( ak sa odkazuje na právny predpis alebo jeho jednotlivé ustanovenia prvýkrát, uvedie sa v poznámke pod čiarou úplná citácia tohto právneho predpisu). 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 11 – v závere vkladaných slov odporúčame vypustiť bodku. 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 21 – v §17 ods.9 písm. d) odporúčame prehodnotiť správnosť umiestnenia odkazu 79a (správnosť čísla) nad slovom „zmlúv“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 25 – v §17 ods.34 a 35 odporúčame slová „Klasifikácie produkcie“ nahradiť slovami „Klasifikácie produktov“ z dôvodu zjednotenia názvu aplikovanej klasifikácie s názvom použitým v bode 33 Vami navrhovaného materiálu ( § 19 ods. 3 písm. b) prvý bod). 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 29 – v uvádzacej vete k §19 ods.2 písm. h) slová „uvádzacia veta“ odporúčame nahradiť slovami „text pred prvým bodom“. 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 42 – v § 21 ods. 1 písm. h) odporúčame upraviť vkladané slová takto: „tabakové výrobky a alkoholické nápoje okrem daňovníkov, u ktorých je výroba tabakových výrobkov alebo výroba alkoholických nápojov predmetom činnosti a“, a to z dôvodu, že zo štatistického hľadiska môže mať podnikateľ iba jeden hlavný predmet činnosti, t. zn., nemôže ním byť výroba alkoholických nápojov a (súčasne) tabakových výrobkov. Predpokladáme, že § 21 ods. 1 písm. h) sa týka podnikateľov, ktorí majú oprávnenie na výrobu alkoholických nápojov alebo tabakových výrobkov bez ohľadu na skutočnosť, či sú tieto činnosti hlavnými alebo nie.  	O 	ČA 	Ustanovenie bolo spresnené, zároveň upozorňujeme, že výroba tabakových resp. alkoholických nápojov musí byť hlavným predmetom činnosti. 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 48 – slová „§30a a §30b“ odporúčame nahradiť slovami „§30a a 30b“. 	O 	A 	 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 61 – uvádzaciu vetu odporúčame upraviť „Nadpis §28 znie:“. 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 75 – v §52zd ods.2 slová „§28, §30c“ odporúčame nahradiť slovami „§28, 30c“. 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 77 – začiatok znenia odporúčame upraviť „Za prílohu č.5 sa vkladajú prílohy č.6 a 7, ktoré....“. 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
ŠÚ SR 	Čl. III 
K bodu 9 – slová „ „správca“ v príslušnom tvare“ odporúčame nahradiť slovami „ „správca“ vo všetkých tvaroch“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
ŠÚ SR 	Čl. III 
K bodu 15 – slová „§17 ods.3 alebo §17 ods.4“ odporúčame nahradiť slovami „§17 ods.3 alebo ods.4“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
ŠÚ SR 	Čl. III 
K bodu 21 – v §38 ods.1 písm. c) odporúčame slová „podľa §23b ods.1 alebo 6“ nahradiť slovami „podľa §23b ods.1 alebo ods.6“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
ŠÚ SR 	Čl. III 
K bodu 24 – v poslednej vete odporúčame slová „sa označujú ako 2 až 7“ nahradiť slovami „sa označujú ako body 2 až 7“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
ŠÚ SR 	Čl. V 
V úvodnej vete k čl. V odporúčame slová „zákona č.361/2014 Z.z.“ nahradiť slovami „zákona č.361/2013 Z.z.“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
ŠÚ SR 	Čl. V 
K bodu 11 – slová „§16b ods.8 a 10“ odporúčame nahradiť slovami „§16b ods.8 a 9“. 	O 	N 	S prihliadnutím na bod 43 návrhu zákona je úprava legislatívne správna. 	
ŠÚ SR 	Čl. V 
K bodu 38 – záver textu odporúčame upraviť „....sa na konci vypúšťa čiarka a pripájajú sa tieto slová: „alebo ods.6,““. 	O 	N 	Úprava je legislatívne správna. 	
ŠÚ SR 	Čl. V 
K bodu 42 – v uvádzacej vete k §16b odporúčame slová „vkladá odsek 7“ nahradiť slovami „vkladá nový odsek 7“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
ŠÚ SR 	Čl. V 
K bodom 46 a 47 – odporúčame ich spojiť do jedného bodu s touto uvádzacou vetou „Za §18ca sa vkladajú §18cb a 18cc, ktoré vrátane nadpisov znejú:“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
ŠÚ SR 	Čl. I 
K bodu 65 – slová „emailová adresa“ odporúčame nahradiť slovami „emailovú adresu“. 	O 	A 	 	
ÚNMS SR 	Všeobecná pripomienka k Čl. IV a Čl. V 
Navrhujeme, aby overenie splnenia požiadaviek na elektronickú registračnú pokladnicu podľa § 4 ods. 2 až 4 zákona č. 289/2008 Z. z. o používaní elektronickej registračnej pokladnice a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon č. 289/2008 Z. z.“) vykonávali akreditované orgányx) a ich výstupom bol certifikát o splnení požiadaviek podľa odsekov 2 až 4 zákona č. 289/2008 Z. z. Uvedený certifikát by bol ďalším z dokumentov, ktoré by tvorili prílohu žiadosti podľa navrhovaného § 4b ods. 1. Colný úrad Bratislava podľa navrhovaného § 4b ods. 2 by po posúdení predložených dokladov, ktorých súčasťou by bol aj uvedený certifikát, vydal rozhodnutie o splnení požiadaviek na elektronickú registračnú pokladnicu. 

Poznámka pod čiarou k odkazu x znie: „x) Zákon č. 505/2009 Z. z. o akreditácii orgánov posudzovania zhody a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.“ 

Odôvodnenie: 
Navrhovanými zmenami má Colný úrad Bratislava rozhodovať o splnení požiadaviek na elektronickú registračnú pokladnicu podľa osobitného predpisu,29a) a podľa navrhovaného textu v § 4 ods. 1 písm. a) zákona č. 289/2008 Z. z. má Colný úrad Bratislava vydať rozhodnutie o splnení požiadaviek na elektronickú registračnú pokladnicu (ďalej len „rozhodnutie o certifikácii“) podľa odsekov 2 až 4; pri vydávaní rozhodnutia o certifikácii Colný úrad Bratislava má prihliadať aj na technickú dokumentáciu z procesu posudzovania zhody, ktorá deklaruje splnenie technických požiadaviek podľa písmena b) tretieho bodu, t.j. ktorá spĺňa technické požiadavky ustanovené osobitným predpisom.11) 

Podľa navrhovaného § 4b 
(1) Konanie o certifikácii začína na základe žiadosti podnikateľa doručenej Colnému úradu Bratislava. Prílohou žiadosti sú najmä doklady preukazujúce zhodu výrobku s technickými požiadavkami podľa osobitného predpisu,11) výkresová dokumentácia vrátane schém zapojenia, výrobná dokumentácia zariadenia, používateľský a servisný manuál. 
(2) Colný úrad Bratislava po posúdení predložených dokladov a overení splnenia požiadaviek na elektronickú registračnú pokladnicu podľa § 4 ods. 1 až 4, vydá rozhodnutie o certifikácii. Proti tomuto rozhodnutiu nie je možné podať odvolanie. 

Podľa nariadení vlády uvedených v poznámke pod čiarou k odkazu 11 - nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 308/2004 Z. z., ktorým sa ustanovujú podrobnosti o technických požiadavkách a postupoch posudzovania zhody pre elektrické zariadenia, ktoré sa používajú v určitom rozsahu napätia v znení nariadenia vlády č. 449/2007 Z. z. a nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 194/2005 Z. z. o elektromagnetickej kompatibilite v znení nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 318/2007 Z. z. do procesu posudzovania zhody notifikovaná osoba (orgán oprávnený – autorizovaný na výkon posudzovania zhody a oznámený EK a ostatným členským štátom) vstupuje iba v určitých špecifických situáciách. V rámci bežných posudzovaní si výrobca môže posúdiť zhodu výrobku sám. 

Podľa § 4 ods. 1 zákona č. 289/2008 Z. z. na účely plnenia povinnosti podľa § 3 ods. 1 možno používať len 
a) typ elektronickej registračnej pokladnice, na ktorý akreditovaná osoba10) vydala certifikát o splnení požiadaviek podľa odsekov 2 až 4; pri vydávaní certifikátu akreditovaná osoba10) prihliada aj na technickú dokumentáciu z procesu posudzovania zhody, ktorá deklaruje splnenie technických požiadaviek podľa písmena b) tretieho bodu, ... 

Akreditovanou osobou je orgán posudzovania zhody, ktorému bola na základe preukázania splnenia akreditačných požiadaviek udelená akreditácia pričom akreditačnou požiadavkou sa rozumie súbor technických noriem a dokumentov určujúcich podmienky činnosti orgánu posudzovania zhody. To znamená, že spôsobilosť uvedeného orgánu vykonávať činnosti spojené s posúdením v tomto prípade registračných pokladníc vo vzťahu k zákonu č. 289/2008 Z. z. bola preverená treťou nezávislou stranou, t.j. Slovenskou národnou akreditačnou službou. Na základe uvedeného upozorňujeme, že do procesu posudzovania registračných pokladníc sú podľa platného znenia zapojené orgány, ktorých spôsobilosť na posudzovania registračných pokladníc bola preverené treťou nezávislou stranou. To dáva predpoklad, že akreditovaná osoba zamestnáva pracovníkov, ktorí plnia predpoklady na posudzovanie registračných pokladníc, má príslušné technické vybavenie a má postupy na ich správne posúdenie. 

Výrobky, ktoré spĺňajú požiadavky podľa nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 308/2004 Z. z., ktorým sa ustanovujú podrobnosti o technických požiadavkách a postupoch posudzovania zhody pre elektrické zariadenia, ktoré sa používajú v určitom rozsahu napätia v znení nariadenia vlády č. 449/2007 Z. z. a nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 194/2005 Z. z. o elektromagnetickej kompatibilite v znení nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 318/2007 Z. z. výrobca posúdil alebo nechal posúdiť z hľadiska bezpečnosti vo vzťahu požiadaviek na elektrické zariadenia a elektromagnetickú kompatibilitu, ale neznamená to, že spĺňajú požiadavky uvedené v zákone č. 289/2008 Z. z. 

Colný úrad Bratislava má podľa navrhovaného § 4b vykonávať overenie splnenia požiadaviek na elektronickú registračnú pokladnicu podľa § 4 ods. 1 až 4, čo by malo znamenať, že boli vzaté do úvahy vyššie uvedené skutočnosti, ktoré plnia akreditované subjekty a Colný úrad v Bratislave zamestnáva pracovníkov, ktorí plnia predpoklady na posudzovanie registračných pokladníc, má príslušné technické vybavenie a má postupy na výkon overenia splnenia požiadaviek na elektronickú registračnú pokladnicu podľa § 4 ods. 2 až 4 zákona č. 289/2008 Z. z. 

Z uvedených dôvodov navrhujeme, aby bola naša pripomienky akceptovaná. 
 	O 	ČA 	Podľa návrhu UNMS by certifikácia aj naďalej zostala na akreditovaných osobách, pričom Colný úrad Bratislava by potom, čo bol vydaný certifikát akreditovanými osobami vydal len nejaké „deklaratórne rozhodnutie“ (duplicitne by vydával rozhodnutie o tom, čo bolo certifikované akreditovanou osobou), ktorým by potvrdil splnenie požiadaviek na elektronickú registračnú pokladnicu, čím by sa vlastne poprel dôvod, prečo má finančné riaditeľstvo záujem na tom, aby certifikáciu vykonával Colný úrad Bratislava. 

Vznesená pripomienka má z časti svoje opodstatnenie vo vzťahu k pojmovému ustáleniu a precizovaniu ustanovenia § 4 a navrhovaného § 4b. Aby nedochádzalo k iným interpretáciám ustanovenia § 4 a navrhovaného 4b a aby si výrobcovia, dovozcovia a distribútori boli vedomí povinnosti predkladať k certifikácii doklady vydané akreditovanou osobou, ktorým táto osoba deklaruje splnenie technických požiadaviek ustanovených osobitným predpisom, boli predmetné ustanovenia upravené.  	
NBS 	 
1. K čl. I bod 21 (§ 17 ods. 19) 
V ustanovení § 17 ods. 19 písm. d) navrhujeme na konci čiarku nahradiť bodkočiarku a pripojiť tento text: „limit 10 % neplatí pre sprostredkovanie finančných služieb podľa osobitných zákonov,“. Zároveň je potrebné presnejšie zadefinovanie pojem „hodnota sprostredkovaného obchodu“. 
Odôvodnenie: 
Navrhnutý limit pre zahrnutie provízie do nákladov maximálne do výšky 10 % z hodnoty sprostredkovaného obchodu nereflektuje osobitosti niektorých finančných služieb, kde provízie za sprostredkovanie vo výške viac ako 10 % sú bežnou súčasťou obchodného modelu (napr. pri sprostredkovaní poistných zmlúv), keďže ide o dlhodobé služby. Zároveň je potrebné upozorniť aj na potenciálny nesúlad tohto navrhovaného ustanovenia s ustanoveniami týkajúcimi sa oceňovania transakcií trhovou cenou (§ 17 ods. 5). 
Taktiež v prípade finančných služieb sa provízie nekalkulujú len z objemu sprostredkovaného obchodu, ale uplatňujú sa aj nominálne na získaného klienta. Tento model sa uplatňuje najmä v prípadoch, keď nie je vopred možné odhadnúť koľko obchodov a v akom množstve bude klient počas trvania zmluvy realizovať. 
Pojem „hodnota sprostredkovaného obchodu“ je nedostatočne definovaný. Z pojmu nevyplýva, či vždy ide o hodnotu plánovaného kontraktu, alebo táto hodnota musí byť pri viacročných zmluvách revidovaná podľa reálneho stavu. Ako príklad možno uviesť viacročné poistné zmluvy, kde plánovaná hodnota kontraktu je násobkom ročného poistného. V prípade, ak sa však klient rozhodne zmluvu ukončiť predčasne, alebo zmeniť výšku ročného poistného, zmení sa aj hodnota sprostredkovaného obchodu (môže nastať situácia, že z 30-ročnej zmluvy, kde provízia predstavovala 3 % plánovaného sprostredkovaného obchodu, sa v prípade predčasného ukončenia zmluvy po 5 rokoch provízia zvýši až na 18 %). Otázkou preto zostáva, akým spôsobom sa bude uvedený náklad započítavať do základu dane, pokiaľ dôjde ex-post k zmene hodnoty sprostredkovaného obchodu. 
Zároveň v prípade dlhodobých zmlúv sú provízie obvykle časovo rozlíšené. Návrh zákona nie je pre tento prípad jasný, resp. nie je zrejmé, či by podľa návrhu bolo uznateľných len prvých 10 %, ktoré by boli zaúčtované v nákladoch alebo v rámci každého roka 10 %. 
V súvislosti so zmluvnými vzťahmi finančných inštitúcií svojimi distribútormi a sprostredkovateľmi, ktoré boli uzatvorené pred účinnosťou tejto novely, treba upozorniť na skutočnosť, že pre finančné inštitúcie je takmer vylúčené, aby upravili tieto už uzatvorené zmluvy do 1. 1. 2015 za účelom, aby spoločnosti dokázali limitovať svoje nedaňové náklady. 

Túto pripomienku uplatňujeme ako zásadnú. 
 	Z 	A 	Návrh bol upravený. 	
NBS 	 
2. K čl. I bod 46 (§ 21a) 
V navrhovanom ustanovení § 21a ods. 3 navrhujeme na konci pripojiť tieto slová: „alebo subjektom kolektívneho investovania“. 
Odôvodnenie: 
Podľa osobitnej časti odôvodnenia k návrhu zákona sa pri tomto ustanovení uvádza, že ustanovenia o podkapitalizácii sa nemajú nevzťahovať na finančné inštitúcie. Na druhej strane sú však v odseku 3 vylúčené len banky, poisťovne a pobočky takýchto zahraničných finančných inštitúcií. V kolektívnom investovaní, najmä v segmente špeciálnych podielových fondov nehnuteľností, sa investície realizujú prostredníctvom kontrolovaných obchodných spoločností (SPV), upravených zákonom č. 203/2011 Z. z. o kolektívnom investovaní v znení neskorších predpisov (§ 128). Tieto spoločnosti sú kontrolované správcovskou spoločnosťou, avšak sú financované z majetku v podielovom fonde najmä prostredníctvom poskytovania pôžičiek. Kumulatívne tento spôsob financovania tvorí až 23 % z celkovej čistej hodnoty majetku v tomto type podielových fondov. Pritom financovanie investície prostredníctvom pôžičiek nie je vylúčené ani pri iných typoch fondov. Zavedenie pravidiel nízkej kapitalizácie pre subjekty kolektívneho investovania by teda znamenalo významné zníženie výnosu pre podielnikov, pritom tento výnos je podľa platnej úpravy zdaňovaný pri vyplatení podielového listu zrážkovou daňou (§ 43 ods. 10 zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov). 

Túto pripomienku uplatňujeme ako zásadnú. 

 	Z 	A 	Návrh zákona bol upravený. 	
NBS 	 
3. K čl. VI 
V znení čl.VI je potrebné vypustiť slová „ktoré nadobúdajú účinnosť 1. apríla 2015,“ pretože sa v texte duplicitne opakujú. 

4. V predloženom návrhu materiálu absentuje presný odhad vplyvu navrhovaných zmien na rozpočet verejnej správy, nakoľko doložka vplyvov uvádza iba predpokladaný pozitívny vplyv na verejné financie, bez detailnejšej kvantifikácie a špecifikácie predpokladov odhadu vplyvov na rozpočet. Zároveň absentuje informácia ohľadom možných nákladov z titulu nárastu kompetencií Colného úradu Bratislava (certifikácia elektronických registračných pokladníc). Z tohto dôvodu odporúčame návrh materiálu doplniť o odhad vplyvov na rozpočet, ako aj o podrobnejšiu špecifikáciu prijatých predpokladov pri kvantifikácii odhadu vplyvov na rozpočet verejnej správy. 
 	O 	ČA 	Zapracované v texte. 	
OAP SVL ÚV SR 	Všeobecne k návrhu zákona: 
Návrhom zákona sa v čl. III zabezpečuje čiastočná transpozícia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/34/EÚ z 26. júna 2013 o ročných účtovných závierkach, konsolidovaných účtovných závierkach a súvisiacich správach určitých druhov podnikov, ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES a zrušujú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS (ďalej len „smernica 2013/34/EÚ“). Viaceré ustanovenia smernice 2013/34/EÚ, napríklad: 
- čl. 1 ods. 2, 
- čl. 2 ods. 14, 15, 
- čl. 4 ods. 8, 
- čl. 6 ods. 1 písm. h, v spojitosti čl. 6 ods. 3, 
- čl. 24 - 28, 
- čl. 32, 
- čl. 36 ods. 7, 
nie sú v slovenskom právnom poriadku prebraté, ani sa navrhovaným zákonom nepreberajú. Preto upozorňujeme predkladateľa, na potrebu dodatočnej transpozície jednotlivých neprebratých ustanovení smernice 2013/34/EÚ, a to najneskôr do uplynutia transpozičnej lehoty, ktorá je stanovená na 20. júla 2015, pričom sa tieto ustanovenia môžu uplatňovať až na účtovnú závierku za účtovný rok začínajúci 1. januára 2016 alebo počas kalendárneho roku 2016. 
 	O 	A 	Akceptujeme upozornenie. 	
OAP SVL ÚV SR 	K článku VI návrhu zákona: 
Z predmetného ustanovenia je potrebné vypustiť duplicitný text „ktoré nadobúdajú účinnosť 1. apríla 2015“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
OAP SVL ÚV SR 	K transpozícii článku 3 smernice 2013/34/EÚ:  
Návrh zákona článkom III novelizačnými bodmi 1 a 2 preberá článok 3 smernice 2013/34/EÚ (Kategórie podnikov a skupín). Ustanovenia smernice 2013/34/EÚ však ustanovujú 4 kategórie podnikov a 3 kategórie skupín podnikov. Napriek tomu, že tieto ustanovenia smernice sú taxatívne a neumožňujú členskému štátu sa od tejto kategorizácie odchýliť, návrh zákona obsahuje len tri kategórie podnikov (absentuje kategória „stredné veľké podniky“) a skupiny podnikov neupravuje vôbec. 
Navrhujeme doplniť transpozíciu, aby bola zabezpečená úplná zhoda. 
 	O 	N 	V návrhu zákona sa aplikuje recitál ods. 12, ktorý umožňuje neaplikovať stredne veľké podniky za predpokladu rovnakých požiadaviek ako na veľké podniky. 	
OAP SVL ÚV SR 	K tabuľke zhody: 
V čl. 6 ods. 1 písm. j smernice 2013/34/EÚ, v spojitosti s čl. 6 ods. 4 smernice 2013/34/EÚ, je stanovené, že „požiadavky ustanovené v tejto smernici, ktoré sa týkajú vykazovania, oceňovania, prezentácie, zverejňovania a konsolidácie, sa nemusia dodržiavať, ak je vplyv ich nedodržiavania bezvýznamný“. Z tabuľky zhody vyplýva, že predkladateľ vyhodnotil toto ustanovenie bez potreby transpozície. Žiadame predkladateľa o vyjadrenie na základe čoho je stanovená miera „bezvýznamnosti“. 

 	O 	A 	Zapracované v texte tabuľky zhody. 	
OAP SVL ÚV SR 	K prílohe zákona č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení neskorších predpisov: 
Z dôvodu zmeny smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES zo 17. mája 2006 o štatutárnom audite ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a ktorou sa zrušuje smernica Rady 84/253/EHS smernicou 2013/34/EÚ, je potrebné v pôvodnom bode 6 prílohy zákona č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení neskorších predpisov doplniť za názvom smernice slová „v platnom znení“. 

 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
GP SR 	K čl. I - bod 1 
Pri definícii pojmu „daňový výdavok“ považujeme za potrebné bližšie určiť pojem „v primeranej výške“; navrhované znenie neumožňuje jednoznačne posúdiť, kedy bude možné uznať daňový výdavok pri využívaní majetku, ktorý môže mať charakter osobnej potreby.  	O 	A 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6. 	
GP SR 	K čl. I - bod 25 
V § 17 ods. 34 odporúčame vypustiť text v zátvorke a ak je potrebné odkázať v texte ustanovenia na § 25, je potrebné použiť formu vnútorného odkazu (bod 21 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky). 	O 	N 	Obdobná forma odkazu už existuje aj v súčasne platnom zákone o dani z príjmov. 	
GP SR 	K čl. I - bod 48 
Citáciu „§ 30 a § 30b“ odporúčame upraviť podľa bodu 54 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky.  	O 	A 	 	
GP SR 	K čl. V - bod 5 
Zmenu navrhovanú v § 2 písm. p) odporúčame upraviť nasledovne „v § 2 písm. p) druhom bode a písm. v) ...“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
GP SR 	K čl. V - bod 12 
Za slovom „§ 4a“ odporúčame vypustiť bodku.  	O 	A 	Zapracované v texte. 	
GP SR 	K čl. V - bod 19 
V § 4a ods. 1 odporúčame slová „internetovej stránke“ nahradiť slovami „webovom sídle“. 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
GP SR 	K čl. V - bod 23 
Podľa uvádzacej vety sa „za § 7 vkladá § 7a, ktorý vrátane nadpisu znie“, avšak nadpis absentuje. Odporúčame nadpis doplniť.  	O 	N 	Nadpis neabsentuje. 	
GP SR 	K čl. V - bod 42 
V uvádzacej vete odporúčame za slovo „vkladá“ vložiť slovo „nový“ (bod 31 prílohy č. 5 k Legislatívnym pravidlám vlády SR). 	O 	A 	Zapracované v texte. 	
GP SR 	K čl. V - body 46 a 47 
Body odporúčame zlúčiť a uviesť jednou uvádzacou vetou.  	O 	A 	Zapracované v texte. 	
AZZZ SR 	§ 30c, Odpočet výdavkov (nákladov) na výskum a vývoj 
V ods.1, bod a./ upraviť výšku odpočtu nasledovne: 
“75% výdavkov (nákladov) vynaložených na výskum a vývoj v zdaňovacom období, za ktoré sa podáva daňové priznanie”. 
Odôvodnenie: 
Podľa schválenej RIS3 SK majú sa výdavky na výskum ma vývoj v SR zvýšiť na 1,2% HDP, pričom je potrebné zabezpečiť motiváciu podnikateľských subjektov aby zvýšili svoj podiel na týchto výdavkov na požadovaný pomer 2:1 ( podnikateľské : verejných zdroje) .Navrhovaných 25% ako dodatočný odpočet nákladov na výskum a je nedostatočne motivačné vzhľadom na zaužívanú prax z okolitých krajín a preto v snahe vytvoriť dostatočný stimul najmä v najbližšom období pre podnikateľov jeho zvýšenie na 75% čo sa výraznejšie približuje daňovým úľavám v krajínách EU. 
 	Z 	N 	Navrhnuté percento odpočtu nákladov na výskum a vývoj bolo výsledkom spoločných rokovaní so zástupcami zamestnávateľov aj zamestnancov. V budúcnosti je možné uvedené percento prehodnotiť, ak sa ukáže, že tento nástroj je prínosom pre rozvoj podnikového výskumu a vývoja. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	1. 
Súčasné znenie : 
i) daňovým výdavkom výdavok (náklad) na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov preukázateľne vynaložený daňovníkom, zaúčtovaný v účtovníctve 1) daňovníka alebo zaevidovaný v evidencii daňovníka podľa § 6 ods. 11, ak tento zákon neustanovuje inak, 

Navrhované znenie : 
i) daňovým výdavkom výdavok (náklad) na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov preukázateľne vynaložený daňovníkom, zaúčtovaný v účtovníctve 1) daňovníka alebo zaevidovaný v evidencii daňovníka podľa § 6 ods. 11, ak tento zákon neustanovuje inak, pričom pri využívaní majetku, ktorý môže mať charakter osobnej potreby a s ním súvisiacich výdavkov je daňový výdavok uznaný len v primeranej výške k dosiahnutým zdaniteľným príjmom“. 

- ponechať v pôvodnom znení – absolútne nejednoznačné pojmy v novele zákona : „môže mať“ a „primeranej výške“ 

 	Z 	N 	Doplnená definícia v nadväznosti na prílohu č. 6. 	
AZZZ SR 	28.  
Súčasné znenie : 
e) výdavky (náklady) daňovníka s príjmami podľa § 6 ods. 1 a 2 vynaložené v súvislosti s činnosťou vykonávanou v inom mieste, ako je miesto, v ktorom činnosť pravidelne vykonáva, najviac vo výške, aká je ustanovená pre zamestnancov podľa osobitného predpisu, 87) a to na stravovanie, ubytovanie, cestovné dopravnými prostriedkami a nevyhnutné výdavky spojené s pobytom v tomto mieste; ak daňovník na cestovanie využije vlastné osobné motorové vozidlo nezahrnuté do obchodného majetku, uplatní výdavky (náklady) 
1. do výšky náhrady za spotrebované pohonné látky podľa cien platných v čase ich nákupu a základnej náhrady za každý jeden km jazdy podľa osobitného predpisu, 87) alebo 
2. vo forme paušálnych výdavkov do výšky 50% z celkového preukázaného nákupu pohonných látok za príslušné zdaňovacie obdobie primeraného počtu najazdených kilometrov podľa stavu tachometra na začiatku a na konci príslušného zdaňovacieho obdobia pre každé motorové vozidlo samostatne, 

Navrhované znenie : 
e) výdavky (náklady) daňovníka s príjmami podľa § 6 ods. 1 a 2 vynaložené v súvislosti s činnosťou vykonávanou v inom mieste, ako je miesto, v ktorom činnosť pravidelne vykonáva, najviac vo výške, aká je ustanovená pre zamestnancov podľa osobitného predpisu, 87) a to na stravovanie, ubytovanie, cestovné dopravnými prostriedkami a nevyhnutné výdavky spojené s pobytom v tomto mieste; ak daňovník na cestovanie využije vlastné osobné motorové vozidlo nezahrnuté do obchodného majetku, uplatní výdavky (náklady) 
1. do výšky náhrady za spotrebované pohonné látky podľa cien platných v čase ich nákupu a len ak nebolo zahrnuté do obchodného majetku, uplatní aj výdavky do výšky základnej náhrady za každý jeden km jazdy podľa osobitného predpisu, 87) alebo 
2. vo forme paušálnych výdavkov do výšky 50% z celkového preukázaného nákupu pohonných látok za príslušné zdaňovacie obdobie primeraného počtu najazdených kilometrov podľa stavu tachometra na začiatku a na konci príslušného zdaňovacieho obdobia pre každé motorové vozidlo samostatne, 

- ponechať v pôvodnom znení – podľa novely ak (niekedy) v minulosti mal auto v majetku potom ho nemôže využívať ako súkromné mot. vozidlo a len podľa potreby využívať na podnikanie ú účtovať si náhrady v zmysle zákona o cest. Náhradách. Nevidíme žiadny zmysel aby zamestnanec spoločnosti, ktorý si bežne odkúpi motorové vozidlo do svojho súkromného majetku ho nemohol slobodne využívať aj na pracovné cesty. 

 	Z 	N 	Podľa ustanovení ZDP sa zaradenie alebo nezaradenie do obchodného majetku posudzuje u toho daňovníka, ktorý ho využíval. To, že daňovník odkupoval od inej spoločnosti motorové vozidlo, ktorá ho mala v obchodnom majetku, neznamená, že by si nemohol podľa navrhovaného znenia uplatniť sadzbu základnej náhrady za každý jeden km jazdy. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - od pripomienky bolo upustené. 	
AZZZ SR 	33.  
Súčasné znenie : 
Daňovými výdavkami sú aj 
a) odpisy hmotného majetku a nehmotného majetku ( § 22 až 29), 

Navrhované znenie : 
a) odpisy hmotného majetku a nehmotného majetku (§ 22 až 29), okrem hmotného majetku poskytnutého na prenájom, pri ktorom sa do daňových výdavkov prenajímateľa zahrnujú odpisy najviac do výšky príjmov z prenájmu tohto majetku za príslušné zdaňovacie obdobie 

- ponechať v pôvodnom znení – nemôžem prenajímať majetok v nižšej výške ako sú jeho odpisy ............. sa môže podnikateľovi stať, že na udržanie príjmov, príp. zachovanie podnikateľského obdobia bude musieť (prechodne) znížiť nájomné – obmedzovanie podnikania .......... 
 	Z 	N 	Cieľom navrhovanej úpravy nie je, aby daňovník platil dane, ale aby mu nevznikala daňová strata. Z uvedeného dôvodu sa navrhuje možnosť odpisovania majetku, ktorý bol daný do prenájmu len do výšky príjmu z prenájmu. V prípade, ak by mal skutočne nízky prenájom v určitom období, môže využiť aj prerušenie odpisovania. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	35. 
Súčasné znenie : 
n)členský príspevok vyplývajúci z nepovinného členstva v právnickej osobe zriadenej na účel ochrany záujmov platiteľa, do výšky 0,5 promile z úhrnu zdaniteľných príjmov za bežné zdaňovacie obdobie, najviac však do výšky 66 388 eur ročne, 

Navrhované znenie : 
n) členské príspevky vyplývajúce z nepovinného členstva v právnickej osobe zriadenej na účel ochrany záujmov platiteľa v úhrne do výšky 5 % zo základu dane, najviac však do výšky 30 000 eur ročne, 

- ponechať pôvodné znenie – znižuje sa (výrazne) výška členských príspevkov ........ 

 	Z 	N 	Neobmedzený počet nepovinných členských príspevkov neopodstatnene znižuje základ dane a daň daňovníka. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	42. 
Súčasné znenie : 
h) výdavky na reprezentáciu okrem výdavkov na reklamné predmety v hodnote neprevyšujúcej 17 eur za jeden predmet, pričom za reklamné predmety sa nepovažujú darčekové reklamné poukážky, 
Navrhované znenie : 
h) výdavky na reprezentáciu okrem výdavkov na reklamné predmety v hodnote neprevyšujúcej 17 eur za jeden predmet, pričom za reklamné predmety sa nepovažujú tabakové výrobky a alkoholické nápoje okrem daňovníkov, u ktorých je výroba tabakových výrobkov a alkoholických nápojov hlavným predmetom činnosti a darčekové reklamné poukážky, 

Je nezmyslom obmedzovať tovar, ktorý poskytne firma ako darčekový predmet, keď je zachovaný limit 17eur za jeden predmet. V prípade alkoholických nápojov naviac štát príde o príjem zo spotrebnej dane. 
 	Z 	N 	Alkoholické a tabakové výrobky sú všeobecne považované za zdraviu škodlivé a daňovník, ktorý sa nezaoberá ich výrobou má extenzívny okruh možností výberu iných reklamných predmetov. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	16. 
Zmarené investície 
Zahrnovanie tzv. zmarených investícií do základu dane. Tieto sa nebudú zahrnovať do základu dane jednorazovo v súlade s ich zaúčtovaním na účte ostatných nákladov na hospodársku činnosť, ale rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník účtoval o zrušení prác a trvalom zastavení prác. Ak k zrušeniu prác a trvalému zastaveniu prác prišlo z dôvodu škody, postupuje sa v súlade s § 19 ods. 3 písm. d) a g) zákona. 

"Rozšírenie kategórie daňových výdavkov uznateľných postupne vo viacerých zdaniteľných obdobiach zvyšuje nároky na podrobnú evidenciu mimo účtovný systém. 
Návrh: Cieľ odsunúť uznateľnosť daňových výdavkov do budúcnosti by bolo možné realizovať aj zmenou parametrov pri výdavkoch, ktoré sú už v súčasnosti uznateľné počas viacerých zdaňovacích období, pri ktorých daňovníci už majú zavedený systém evidencie, napr. predĺžiť dobu odpisovania hmotného majetku v niektorej z odpisových skupín." 
 	O 	N 	Zmarené investície sa vzťahujú k hmotnému majetku, ktorého obstarávacia cena sa zahŕňa do daňových výdavkov postupne vo forme odpisov, preto aj náklady na takéto nerealizované investície sa zahrnú do základu dane postupne počas navrhovanej doby. 	
AZZZ SR 	17.  
· Transferové oceňovanie 

S účinnosťou od 1. 1. 2015 sa doterajšie pravidlá transferového oceňovania, ktoré sa vzťahovali len na zahraničné závislé osoby, rozširujú aj na tuzemské závislé osoby. Metódy, ktoré vychádzajú z porovnávania ceny a s tým súvisiaca dokumentácia uplatňovaná medzi zahraničnými závislými osobami, sa použijú aj v prípade úpravy základu dane tuzemských závislých osôb. Zároveň je umožnená aj korešpondujúca úprava správcom dane nielen voči zahraničným závislým osobám, ale aj voči tuzemským závislým osobám. 

"Dokumentácia k transferovému oceňovaniu je veľmi komplexná a jej príprava predstavuje pre daňovníkov vykazujúcich podľa IFRS dodatočné náklady. V podmienkach tuzemského transferového oceňovania, ak si ani jedna zo závislých osôb neumoruje daňové straty, nedochádza k znižovaniu príjmov do štátneho rozpočtu. 
Navrhujeme zúžiť povinnosť dokumentácie pre daňovníkov vykazujúcich podľa IFRS (""základná dokumentácia"") na zdaňovacie obdobia, kedy takýto daňovník vykáže daňovú stratu vo významnej výške a na zdaňovacie obdobia, kedy si uplatňuje daňovú stratu vo významnej výške. Aplikácia princípu významnosti, s ktorou pracuje Usmernenie MFSR č. MF/8288/2009-72." 
 	Z 	ČA 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako aj voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. Pripravuje sa nové usmernenie týkajúce sa obsahu dokumentácie, ktoré na novo definuje tieto povinnosti.  	
AZZZ SR 	21. 
·         Náklady uznateľné až po zaplatení 
„(19) Súčasťou základu dane daňovníka len po zaplatení sú 
a)     kompenzačné platby vyplácané podľa osobitného predpisu,37ad) u ich dlžníka, 
b)    výdavky (náklady) na nájomné ; zaplatené nájomné fyzickej osobe za príslušné zdaňovacie obdobie sa uzná najviac do výšky časovo rozlíšenej sumy prislúchajúcej na zdaňovacie  obdobie, 
c)     náklady na marketingové a iné štúdie, náklady na prieskum trhu a náklady na získanie noriem a certifikátov, zahrnované rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník o týchto nákladoch účtoval alebo evidoval podľa § 6 ods. 11, 
d)    odplaty (provízie) za sprostredkovanie, a to aj ak ide o sprostredkovanie na základe mandátnych zmlúv alebo podobných zmlúv 79a) najviac do výšky 10 % z hodnoty sprostredkovaného obchodu,  
e)     výdavky (náklady) vzťahujúce sa k úhrade príjmov podľa § 16 ods. 1 vyplácaných, poukazovaných alebo pripisovaných v prospech daňovníka nezmluvného štátu a po splnení povinností ustanovených v § 43 ods. 11 alebo § 44 ods. 3 pre daňovníka, ktorý vypláca, poukazuje alebo pripisuje uvedené príjmy, ak mu takéto povinnosti vznikli.“. 

Rozšírenie kategórie daňových výdavkov uznateľných postupne vo viacerých zdaniteľných obdobiach zvyšuje nároky na podrobnú evidenciu mimo účtovný systém. 
Návrh: Cieľ odsunúť uznateľnosť daňových výdavkov do budúcnosti by bolo možné realizovať aj zmenou parametrov pri výdavkoch, ktoré sú už v súčasnosti uznateľné počas viacerých zdaňovacích období, pri ktorých daňovníci už majú zavedený systém evidencie, napr. predĺžiť dobu odpisovania hmotného majetku v v niektorej z odpisových skupín. 

Navrhujeme spresniť znenie, aby bolo zjavné, či aj výdavky (náklady) na nájomné voči právnickým osobám sú súčasťou dane až po zaplatení. Ak áno, ide o výrazné zvýšenie nárokov na evidenciu. 

Navrhujeme presnejšie definovať pojem "iné štúdie". Zahŕňa tento pojem aj rôzne analýzy a poradenstvá? Z návrhu nie je jasné, kedy začína plynúť obdobie, počas ktorého má daňovník zahŕňať náklady na maketingove štúdie a pod. do daňových výdavkov, či je to mesiac, v ktorom daňovník o týchto nákladoch účtoval alebo mesiac, v ktorom boli uhradené. 	O 	ČA 	Do zákona bude doplnený odkaz na zákon č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení neskorších predpisov, pričom marketingové štúdie sú obsiahnuté § 37 ods. 12 v Postupoch účtovania pre podnikateľov účtujúcich v sústave podvojného účtovníctva. Výnimkou sú normy a certifikáty, ktoré sa budú zahrňovať do základu dane počas trvania ich platnosti, najviac počas 36 mesiacov. Lehota sa počíta od zaplatenia, nie od zaúčtovania. Navrhovaná úprava bola vykonaná z dôvodu zamedzenia daňových únikov. Zaplatené nájomné sa vzťahuje aj na právnickú osobu. 	
AZZZ SR 	33. 
·         Limity pri odpisoch majetku daného do prenájmu a pri predaji majetku 
V § 19 ods. 3 písmená a) a b) znejú: 
„a) odpisy hmotného majetku a nehmotného majetku (§ 22 až 29), okrem hmotného majetku poskytnutého na prenájom, pri ktorom sa do daňových výdavkov prenajímateľa zahrnujú odpisy najviac do výšky príjmov z prenájmu tohto majetku za príslušné zdaňovacie obdobie, 

Ak by nájom trval dlhšie ako je daňová doba odpisovania majetku a nájomné by bolo nad úrovňou účtovných odpisov (t.j. kumulatívne nájomné za celé obdobie nájmu je vyššie ako obstarávacia cena), daňovník si počas daňového odpisovania uplatní do daňových výdavkov iba časť z obstarávacej ceny, a po skončení doby daňového odpisovania bude zdaňovať celý príjem z prenájmu. Daňovník je nespravodlivo ukrátený o časť daňového odpisu iba z dôvodu, že majetok má dlhšiu skutočnú (účtovnú) životnosť ako je jeho daňová doba odpisovania stanovená zákonom. Okrem toho, nájmy určitých majetkov alebo nájmy v určitých odvetviach sú regulované úradom, ktorý môže stanoviť maximálnu výšku nájmu nižšiu, ako je jeho daňový odpis. Opatrenie zvyšuje administratívnu náročnosť pri porovnávaní výšky nájmu a výšky daňového odpisu.  	Z 	N 	Cieľom navrhovanej úpravy nie je, aby daňovník platil dane, ale aby mu nevznikala daňová strata. Z uvedeného dôvodu sa navrhuje možnosť odpisovania majetku, ktorý bol daný do prenájmu len do výšky príjmu z prenájmu. V prípade, ak by mal skutočne nízky prenájom v určitom období, môže využiť aj prerušenie odpisovania. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	46. 
·         Nízka kapitalizácia 
„§ 21a Pravidlá nízkej kapitalizácie 
(1)   Daňovými výdavkami nie sú úroky platené daňovníkom podľa § 2 písm. d) druhého bodu a § 2 písm. e) tretieho bodu z úverov a pôžičiek a súvisiace výdavky (náklady) na prijaté úvery a pôžičky, ak je veriteľ závislou osobou podľa § 2 vo vzťahu k dlžníkovi, pričom do stavu úverov a pôžičiek sa nezahŕňajú úvery a pôžičky alebo ich časti, z ktorých úroky sú súčasťou obstarávacej ceny majetku podľa osobitného predpisu,1) a to vo výške úrokov, ktoré počas zdaňovacieho obdobia presahujú 25 % hodnoty ukazovateľa vypočítaného ako súčet výsledku hospodárenia pred zdanením vykázaného podľa osobitného predpisu1) alebo výsledku hospodárenia pred zdanením vykázaného podľa medzinárodných účtovných noriem77a) a v ňom zahrnutých odpisov a nákladových úrokov. 
(2)   Ak podmienkou pre poskytnutie úveru alebo pôžičky dlžníkovi veriteľom je poskytnutie priamo súvisiaceho úveru, pôžičky alebo vkladu tomuto veriteľovi osobou spojenou vo vzťahu k dlžníkovi, považuje sa na účely odseku 1 a vzhľadom k tomuto úveru alebo pôžičke veriteľ za závislú osobu vo vzťahu k dlžníkovi. 
Úverové vzťahy trvajú dlhšie časové obdobie, ktoré zasahuje viaceré zdaňovacie obdobia. Výsledok hospodárenia v jednotlivých účtovných / zdaňovacích obdobiach môže podliehať značným výkyvom a podnikateľským cyklom, čo by zároveň mohlo ovplyvňovť aj výšku daňového výdavku súvisiaceho s úrokmi z úverov. Táto úprava výraznejšie postihne tých daňovníkov, ktorí v danom období nedosiahnu dostatočný hospodársky výsledok. Navrhujeme naviazať daňovú uznateľnosť úrokov na menej volatilný ukazovateľ, ktorý je daňovníkom viac predikovateľný. 

 	Z 	N 	Metóda výpočtu nízkej kapitalizácie bola predmetom rokovania pracovnej skupiny za účasti poradenských spoločností a s ohľadom na prebiehajúcu diskusiu a zavádzanie pravidiel v ostatných členských štátoch EÚ. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	K bodu 9. - § 8 ods. 1 písm. l) 

Navrhujeme opraviť gramatickú chybu v navrhovanom ustanovení, a to v slove „preukázateľne“ na „preukázateľné“, 
 	O 	A 	 	
AZZZ SR 	K bodu 12. - § 8 ods. 13 
Navrhujeme, aby daň vyberaná zrážkou mohla byť považovaná za preddavok na daň a nie daň vysporiadanú vykonaním zrážky. 
Zdôvodnenie: 
Podľa navrhovaného znenia novely zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov (ďalej len „ZDP“) sa vybraním zrážky dane má daňová povinnosť z peňažných a nepeňažných plnení považovať za splnenú riadnym vykonaním zrážky dane, t. j. ZDP nepripúšťa možnosť považovať daň vyberanú zrážkou za preddavok na daň. 
Tento režim bude diskriminovaťposkytovateľov zdravotnej starostlivosti a zdravotníckych pracovníkov, ktorí svoju činnosť vykonávajú ako podnikatelia, keďže tieto podnikateľské subjekty by boli povinné platiť (zrážkovú) daň aj vtedy ak by vykazovali daňovú stratu. 
Navrhujeme doplniť § 43 ods. 6 písmenom d) nasledovne: 
„d) z príjmov podľa § 17 ods. 31.“ 
 	Z 	N 	Vysporiadanie zrážkovou daňou platí pre všetkých daňovníkov, ktorí dosahujú peňažné a nepeňažné príjmy od zákonom vymedzeného okruhu osôb. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	K bodu 12. - § 8 ods. 13, bodu 23. - § 17 ods. 31 a bodu 74. - § 43 ods. 17 
Navrhujeme zjednotiť obdobia, za ktoré budú držitelia oznamovať výšku nepeňažných plnení poskytnutých ich príjemcom na štvrťročnú bázu. Navrhovaná úprava vytvára neodôvodnenú a administratívne náročnú disproporciu medzi mesačným oznamovaním výšky nepeňažných plnení ich príjemcom (poskytovateľom zdravotnej starostlivosti, ich zamestnancom a zdravotníckym pracovníkom - ďalej spoločne len ako „Poskytovatelia zdravotnej starostlivosti“) a štvrťročným oznamovaním totožných údajov správcovi dane. Zároveň navrhujeme predĺžiť lehotu na plnenie oznamovacích povinností u držiteľa a Poskytovateľa zdravotnej starostlivosti, ako aj lehotu na úhradu zrážkovej dane Poskytovateľom zdravotnej starostlivosti. 
Zdôvodnenie: 
Na základe návrhu novely ZDP sa Poskytovatelia zdravotnej starostlivosti pri prijatí nepeňažných plnení budú zdaňovať sami, pričom držiteľim bude poskytovať vstupné údaje potrebné pre správne určenie dane a vykonanie zrážky dane, t. j. informáciu o výške poskytnutého nepeňažného plnenia. 
Novela ustanovuje pre držiteľov lehotu pre oznamovanie výšky nepeňažného plnenia Poskytovateľom zdravotnej starostlivosti s mesačnou periodicitou, t. j. do 15-teho dňa po skončení mesiaca, v ktorom bolo plnenie poskytnuté. Poskytovateľovi zdravotnej starostlivosti ukladá návrh ZDP povinnosť odviesť daň štvrťročne, t. j. do konca mesiaca nasledujúceho po skončení príslušného kalendárneho štvrťroka, v ktorom plnenie prijal. 
Mesačná periodicita oznamovania výšky nepeňažných plnení by predstavovala neprimeranú administratívnu záťaž a zároveň by bola nekonzistentná so štvrťročnou periodicitou platenia dane na strane Poskytovateľa zdravotnej starostlivosti. 
Dodržanie 15-dňovej lehoty na poskytnutie informácii Poskytovateľovi zdravotnej starostlivosti o výške nepeňažného plnenia je v mnohých prípadoch nereálne z objektívnych dôvodov. Ide najmä o prípady, kedy daňové doklady za nepeňažné plnenia poskytnuté Poskytovateľom zdravotnej starostlivosti sa dostanú do dispozície držiteľa až po uplynutí navrhovanej 15-dňovej lehoty na oznámenie výšky nepeňažného plnenia Poskytovateľom zdravotnej starostlivosti, najmä z dôvodu, že zákon o dani z pridanej hodnoty tiež stanovuje 15-dňovú lehotu na vystavenie daňového dokladu DPH na zdaniteľné plnenia. Ak by sa napríklad konalo odborné podujatie posledný deň v mesiaci a faktúra za zorganizovanie tohto podujatia by bola vystavená treťou stranou (organizátorom) v 15. deň nasledujúceho mesiaca, držiteľ by z objektívnych dôvodov nemohol dodržať stanovenú 15-dňovú lehotu na oznámenie výšky poskytnutého nepeňažného plnenia jednotlivým účastníkom tohto odborného podujatia. Rovnako vyúčtovanie poskytnutých nepeňažných plnení zamestnancami držiteľov a získanie informácií od platobných spoločností (VISA, AMEX, DINERS atď.), ktorých karty zamestnanci držiteľa využívajú na úhradu plnení, ktoré sú ako nepeňažné plnenia poskytované Poskytovateľom zdravotnej starostlivosti, trvá rádovo 1 až 2 týždne. 
V nadväznosti na vyššie uvedené navrhujeme zmeniť mesačnú periodicitu oznamovania výšky nepeňažných plnení na štvrťročnú, ktorá by mala menej administratívne zaťažovať držiteľov ako aj Poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, a taktiež by mala prispieť k vyššej kvalite vstupných dát a lepšiemu výberu dane. Súčasne s tým, v záujme zabezpečenia lepšej vykonateľnosti a plynulejšej logistiky dát navrhujeme predĺženie lehoty na oznámenie výšky poskytnutého nepeňažného plnenia príjemcovi do konca druhého mesiaca nasledujúceho po kalendárnom štvrťroku, v ktorom bolo nepeňažné plnenie poskytnuté. Držitelia by teda oznamovali výšky plnení za príslušné kalendárne štvrťroky ku koncu mája, augusta, novembra a februára. Poskytovateľom zdravotnej starostlivosti navrhujeme v nadväznosti na vyššie uvedené posunúť lehotu na odvod zrážkovej dane do konca štvrťroka nasledujúceho po skončení kalendárneho štvrťroka, v ktorom plnenie prijali. 
Ďalej navrhujeme doplniť, že držiteľovi vzniká povinnosť oznamovať výšku poskytnutého nepeňažného plnenia vprípade, ak uvedenými informáciami ovýške poskytnutého nepeňažného plnenia disponuje vmomente zostavovania oznámenia. 
V tejto súvislosti navrhujeme nasledujúcu úpravu navrhovaného znenia ZDP: 
§ 8 sa dopĺňa odsekom 13, ktorý znie: 
„(13) Z peňažných a nepeňažných plnení podľa odseku 1 písm. l) sa daň vyberá podľa § 43. Výšku nepeňažného plnenia je povinný držiteľ oznámiť príjemcovi tohto plnenia v lehote do dvoch mesiacov nasledujúcich po uplynutí kalendárneho štvrťroka, v ktorom nepeňažné plnenie poskytol a správcovi dane v lehote a spôsobom podľa § 43 ods. 17.“. 
V § 17 odsek 31 znie: 
„(31) Z peňažných a nepeňažných plnení poskytnutých poskytovateľovi zdravotnej starostlivosti,37aa) ktorý je daňovníkom podľa § 2 písm. d) druhého bodu a § 2 písm. e) tretieho bodu, od držiteľa sa daň vyberá podľa § 43, okrem daňovníkov podľa § 12 ods. 3. Výšku nepeňažného plnenia je povinný držiteľ oznámiť príjemcovi tohto plnenia v lehote do dvoch mesiacov nasledujúcich po uplynutí kalendárneho štvrťroka, v ktorom nepeňažné plnenie poskytol a správcovi dane v lehote a spôsobom podľa § 43 ods. 17“. 
§ 43 sa dopĺňa odsekom 17, ktorý znie: 
„(17) Platiteľom dane z nepeňažných plnení uvedených v odseku 3 písm. o) je príjemca nepeňažného plnenia. Ak tomu platiteľovi dane vzniká povinnosť registrácie podľa § 49a ods. 3 len z toho dôvodu, nie je povinný registrovať sa. Tento platiteľ dane je povinný daň odviesť správcovi dane do konca kalendárneho štvrťroka nasledujúceho po uplynutí kalendárneho štvrťroka, v ktorom bolo nepeňažné plnenie prijaté. Na tlačive, ktorého vzor určí finančné riaditeľstvo a uverejní ho na svojom webovom sídle, je správcovi dane povinný do konca kalendárneho štvrťroka nasledujúceho po uplynutí kalendárneho štvrťroka predložiť 
a) platiteľ dane oznámenie o zrazení a odvedení dane; toto tlačivo obsahuje súhrnné údaje o zrazenej a odvedenej dani vyberanej zrážkou, pričom ak ide o 
1. fyzickú osobu, tlačivo obsahuje tiež meno, priezvisko, adresu trvalého pobytu, dátum narodenia, daňové identifikačné číslo, ak mu bolo pridelené, 
2. právnickú osobu, tlačivo obsahuje tiež názov, adresu sídla a jej identifikačné číslo, 
b) držiteľ oznámenie o výške nepeňažného plnenia, dátume jeho poskytnutia, pričom ak ide o 
1. fyzickú osobu, tlačivo obsahuje tiež meno, priezvisko, adresu trvalého pobytu, dátum narodenia, daňové identifikačné číslo, ak mu bolo pridelené, 
2. právnickú osobu, tlačivo obsahuje tiež názov, adresu sídla a jej identifikačné číslo.“. 
 	O 	A 	Ustanovenia boli upravené. 	
AZZZ SR 	K bodu 14 - § 9 ods. 2 
Z dôvodu odstránenia nejasností a lepšej zrozumiteľnosti navrhujeme preformulovať navrhované nové znenie § 9 ods. 2 nasledovne: 
„y) nepeňažné plnenie poskytnuté držiteľom vo forme účasti poskytovateľa zdravotnej starostlivosti, jeho zamestnanca alebo zdravotníckeho pracovníka na sústavnom vzdelávaní podľa osobitného predpisu59ia); za účasť na sústavnom vzdelávaní sa nepovažuje hodnota stravy, ubytovania a dopravy poskytnutá v súvislosti s týmto vzdelávaním,“. 
 	O 	A 	Ustanovenie bolo upravené. 	
AZZZ SR 	K bodu 43. - § 21 ods. 2 písm. l 

Navrhujeme, aby náklady vynaložené Poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti boli daňovo uznateľnými nákladmi. 
Zdôvodnenie: 
Navrhované znenie neumožňuje Poskytovateľom zdravotnej starostlivosti považovať akékoľvek výdavky (okrem výdavkov na klinické štúdie) vzťahujúce sa k peňažnému a nepeňažnému príjmu prijatému od držiteľov za daňovo uznateľné. 
Predmetné ustanovenie je možné považovať za ekonomicky diskriminačné pre prijímateľov peňažných a nepeňažných plnení, ktorí vykonávajú napr. prednáškovú činnosť, a ktorí bežne vynakladajú výdavky (napr. náklady na dopravu, odbornú literatúru a pod.) vzťahujúce sa k peňažnému a nepeňažnému príjmu prijatému od držiteľa. Uvedení prijímatelia plnení totiž nie sú oprávnení súvisiace náklady na podnikanie uznať ako daňové výdavky. 
V nadväznosti na vyššie uvedené navrhujeme vylúčiť ustanovenie § 21 ods. 2 písm. l) ZDP, ktoré znemožňuje Poskytovateľom zdravotnej starostlivosti považovať výdavky vzťahujúce sa k peňažnému a nepeňažnému príjmu prijatému od držiteľa za daňovo uznateľné. 
Znenie zákona navrhujeme upraviť nasledovne: 
V § 21 ods. 2 sa vypúšťa písmeno. l). Doterajšie písmeno. m) sa bude označovať ako písmeno. l). 
 	O 	N 	Vhľadom na skutočnosť, že nepeňažné plnenia poskytujú držitelia, nie je dôvod, aby si poskytovatelia uplatňovali výdavky na takto poskytované plnenia. 	
AZZZ SR 	K bodu 43. - § 21 ods. 2 písm. l 

Navrhujeme, aby nepeňažné plnenia na odborných podujatiach poskytnuté formou drobných spoločenských úslužností (napr. ako je poskytnutie občerstvenia - minerálka, káva, čaj a pod.) počas účasti na sústavnom vzdelávaní podľa osobitného predpisu boli oslobodené od dane a súvisiacich oznamovacích povinností, a to do výšky, kedy by prislúchajúca zrážková daň z týchto nepeňažných plnení predstavovala zanedbateľnú hodnotu, napr. do výšky zrážkovej dane 1 eur a menej za jedno plnenie, t. j. hodnota oslobodeného plnenia by predstavovala cca max 5 eur. 
Zdôvodnenie: 
V súlade s odporúčaním EK, akčným programom znižovania administratívnej záťaže podnikania ako aj zásadou primeranosti považujeme administratívnu záťaž (na stranedržiteľa, Poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, ako aj finančnej správy) neúmernú sledovanému cieľu a výsledku na dani. 
Uvedené oslobodenie nepeňažných plnení, pri ktorých by zrážková daň nepresiahla 1 eur za plnenie by výrazne znížilo administratívnu záťaž na strane štátu, držiteľov ako aj Poskytovateľov zdravotnej starostlivosti a štát by pritom nemal byť nijako významne ukrátený o daňové príjmy. 

Navrhujeme nasledujúcu úpravu: 
V § 9 ods. 2 sa za písmeno x) vkladá písmeno y), ktoré znie: 
„y) nepeňažné plnenie poskytnuté ako účasť na sústavnom vzdelávaní podľa osobitného predpisu59ia) poskytovateľa zdravotnej starostlivosti, jeho zamestnanca alebo zdravotníckeho pracovníka poskytnuté držiteľom vrátane drobných spoločenských úslužností poskytnutých jednotlivo v súvislosti s takouto účasťou, pri ktorých v jednotlivom prípade daň vyberaná podľa § 43 neprevyšuje 1 euro; za účasť na sústavnom vzdelávaní sa nepovažuje hodnota stravy, ubytovania a dopravy poskytnutá v súvislosti s týmto vzdelávaním,“. 

Poznámka pod čiarou k odkazu 59ia) znie: 
„59ia) § 42 zákona č. 578/2004 Z. z. v znení neskorších predpisov.“. 

Navrhujeme nasledovné doplnenie dôvodovej správy: 
Nepeňažné plnenia poskytnuté zo strany držiteľa v rámci sústavného vzdelávania podľa osobitného predpisu, t. j. na odborných (nepropagačných) podujatiach, poskytovateľom zdravotnej starostlivosti, ich zamestnancom alebo zdravotníckym pracovníkom na individuálnej báze (t. j. jednotlivo, nie hromadne) formou drobných spoločenských úslužností, ktorými sa na tieto účely rozumie poskytnutie bežného občerstvenia vo forme vody, minerálky, kávy, čaju či malého jedla (napríklad sušienok, obloženého chlebíčka a podobne), sú oslobodené od dane a súvisiacich oznamovacích povinností, avšak len v prípade, že zrážková daň z týchto nepeňažných plnení v jednotlivom prípade nepresiahne sumu jedného eura za jedno nepeňažné plnenie. 
 	O 	N 	Zámerom novely nie je rozširovať okruh príjmov oslobodených od dane tak u fyzických ako aj právnických osôb. 	
AZZZ SR 	K bodu 43. - § 21 ods. 2 písm. l 
Navrhujeme, aby nepeňažné plnenia poskytnuté nemocniciam zriadeným za účelom poskytovania zdravotnej starostlivosti ako verejnoprospešnej služby (t. j. ak nie sú založené za účelom podnikania), boli oslobodené od zdaňovania zrážkou. 
Zdôvodnenie: 
Uvedené navrhujeme nakoľko v prípade bezodplatného poskytovania prístrojov, liekov, testov atď. takýmto zariadeniam benefituje z poskytnutia nepeňažného príjmu predovšetkým pacient a nie Poskytovateľ zdravotnej starostlivosti (štátna nemocnica). 
Znenie zákona navrhujeme doplniť nasledovne: 
V § 9 ods. 2 sa za písmeno z) vkladá písmeno za), ktoré znie: 
„za) nepeňažné plnenie poskytnuté od držiteľa poskytovateľovi zdravotnej starostlivosti, ktorý nebol založený za účelom podnikania, predmetom jeho činnosti nie je podnikanie a zdravotnú starostlivosť poskytuje ako verejnoprospešnú službu a nie za účelom dosahovania zisku.“. 

Navrhujeme nasledovné doplnenie dôvodovej správy: 
Nepeňažné plnenia poskytnuté od držiteľa poskytovateľom zdravotnej starostlivosti, ktorí sú právnickými osobami a neboli založení za účelom vykonávania podnikateľskej činnosti a zdravotnú starostlivosť poskytujú ako verejnoprospešnú službu a nie ako podnikateľskú činnosť, sú oslobodené od zdaňovania zrážkovou daňou. Pôjde najmä o prípady bezodplatného poskytnutia medicínskych prístrojov, liekov, zdravotníckych pomôcok, zdravotných testov atď. V prípade takýchto nepeňažných plnení a ich prijímateľov profituje z poskytnutia nepeňažného plnenia pacient a nie poskytovateľ zdravotnej starostlivosti, keďže z titulu prijatého nepeňažného plnenia nevytvára žiaden zisk. 
 	Z 	N 	Vysporiadanie zrážkovou daňou platí pre všetkých daňovníkov, ktorí dosahujú peňažné a nepeňažné príjmy od zákonom vymedzeného okruhu osôb. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	K bodu 74. - § 43 ods. 17 
Navrhujeme pre príjemcov nepeňažného plnenia (t.j. Poskytovateľov zdravotnej starostlivosti) zaviesť povinnosť nahlásenia povinných údajov držiteľovi. Navyše navrhujeme preskúmať povinnosť oznamovať uvedené údajedržiteľom z pohľadu zákona o ochrane osobných údajov. 
Zdôvodnenie: 
Návrh novely ZDP zavádza držiteľom povinnosť oznamovať správcom dane množstvo údajov, ktorými v súčasnosti nedisponujú. Ide predovšetkým o údaje o prijímateľoch plnení, napr. pri fyzických osobách nedisponujú vo svojich databázach informáciami o mieste ich trvalého pobytu, dátume narodenia a daňovom identifikačnom čísle. 
V nadväznosti na vyššie uvedené navrhujeme zaviesť zákonnú povinnosť pre prijímateľov plnení oznámiť držiteľom všetky relevantné informácie požadované pre účely podania oznámení správcovi dane vopred, t. j. pred prijatím plnenia od držiteľov. 
Vzhľadom na zákon o ochrane osobných údajov by držitelia museli mať súhlas lekárov na poskytnutie týchto údajov tretej osobe. Navyše poskytnutie takéhoto súhlasu nemôže byť v zmysle § 11 ods. 3 zákona č. 122/2013 Z. z. o ochrane osobných údajov a o zmene a doplnení niektorých zákonovv znení neskorších predpisovpodmienkou pre účasť na vzdelávacom podujatí. 
Znenie zákona navrhujeme doplniť nasledovne: 
V § 43 ods. 17 sa na konci pripájajú tieto slová: 
„Poskytovateľ zdravotnej starostlivosti, jeho zamestnanec alebo zdravotnícky pracovník sú pred prijatím nepeňažného plnenia od držiteľa povinní oznámiť držiteľovi údaje uvedené v písm. b).” 
 	Z 	N 	Zákon o dani z príjmov nemôže upravovať povinnosti medzi dvoma daňovými subjektami. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	K bodu 74. - § 43 ods. 17 
Navrhujeme upresniť, že povinnosť oznamovať informácie o výške nepeňažných plnení sa vzťahuje na konečného priameho poskytovateľa plnenia. 
Zdôvodnenie: 
Do dôvodovej správy taktiež navrhujeme doplniť, že povinnosť oznamovať informácie o výške nepeňažných plnení sa vzťahuje na konečného priameho poskytovateľa plnenia, aby sa predišlo viacnásobnému nahlasovaniu rovnakého plnenia zo strany viacerých nepriamych poskytovateľov (napr. v prípade, keď farmaceutická spoločnosť zabezpečí poskytnutie plnenia prostredníctvom tretích strán). 
Návrh znenia dôvodovej správy: 
„V § 8 ods. 1 písm. l) zákona sa za držiteľa považuje konečný priamy poskytovateľ peňažného a nepeňažného plnenia.“ 
 	Z 	A 	Uvedené v dôvodovej správe. 	
AZZZ SR 	§ 19 

1. Súčasné znenie zákona, § 19, ods. 3, bod n): 

n) členský príspevok vyplývajúci z nepovinného členstva v právnickej osobe zriadenej na účel ochrany záujmov platiteľa, do výšky 0,5 ‰ z úhrnu zdaniteľných príjmov za bežné zdaňovacie obdobie, najviac však do výšky 66 387,84 eura ročne, 

2. Navrhované znenie novely zákona, bod 35): 

35. V § 19 ods. 3 písmeno n) znie: 
„n) členské príspevky vyplývajúce z nepovinného členstva v právnickej osobe zriadenej na účel ochrany záujmov platiteľa v úhrne do výšky 5 % zo základu dane, najviac však do výšky 30 000 eur ročne,“. 

Niekoľko rokov sa snažíme dosiahnuť zlepšenie možnosti uplatňovania zaplateného členského príspevku do cechov, profesijných združení, zamestnávateľských zväzov atď. V roku 2013 opätovne aj AZZZ SR využila príležitosť a na HSR predniesla požiadavku: 
AZZZ SR pri príležitosti otvorenia legislatívneho procesu k zákonu, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov, opätovne apelovala na potrebu novelizácie právnej úpravy v oblasti daňovej podpory združovania podnikateľov a to cez rozšírenie možnosti započítania členských príspevkov v cechoch a združeniach do daňovo uznaných výdavkov - pre živnostníkov a malé firmy, v podstatne vyššej miere, ako je 0,5 promile z úhrnu zdaniteľných príjmov (zmeniť zákon o DP, §19, ods. 3). 

AZZZ SR navrhla, aby v záujme malých podnikateľov, bola alternatívne stanovená aj paušálne možná výška, napr. cca 166,- €, resp. napr. aktuálna výška životného minima, ako daňovo uznaný výdavok za príslušné zdaňovacie obdobie. 

Následne sa konalo aj tzv. rozporové konanie na MF SR, ktorého sa zúčastnili zástupcovia SŽZ aj SŽK, a dostali sme prísľub, príslušnej riaditeľky odboru, že túto situáciu budú riešiť. S údivom čítame tento (vyššieuvedený) návrh, ktorým sa nielenže nerieši situácia nízkopríjmových skupín podnikateľov – mikrofiriem a živnostníkov, ale naopak ešte sa zhoršuje situácia väčších firiem. 

Dovoľujeme si požiadať, aby AZZZ SR v rámci MPK a rokovaní HSR naniesla zásadnú pripomienku, že nie je možné aby takto štát potláčal sociálnych partnerov a negatívne zasahoval do národného sociálneho dialógu. Nie je možné budovať jednotlivé profesie a odbory, revitalizovať odborné vzdelávanie a prípravu a zabezpečovať sociálny zmier a zamestnanosť. Apelujeme na vládu, aby riešila možnosť účasti na ekonomickom rozvoji krajiny malým firmám, ktorých na Slovensku je takmer 80% všetkých podnikov, a tiež aby nepokazila situáciu vo veľkých podnikoch. 

 	Z 	N 	Neobmedzený počet nepovinných členských príspevkov neopodstatnene znižuje základ dane a daň daňovníka. 	
AZZZ SR 	Bod 16 novely (zmena znenia § 17 ods. 3 písm. g) 
Pôvodné znenie bolo, že do základu dane sa nezahŕňa príjem prislúchajúci k výdavku (nákladu), ktorý nebol uznaný za daňový výdavok podľa §19, ktorý bol daňovník povinný účtovať. 
Nové znenie: „g) suma súvisiaca s obstaraním dlhodobého nehmotného majetku a dlhodobého hmotného majetku účtovaná na účtoch obstarania dlhodobého nehmotného majetku alebo obstarania dlhodobého hmotného majetku alebo v knihe dlhodobého majetku podľa osobitného predpisu1) pri zrušení prác a trvalom zastavení prác, ak nejde o škodu; táto suma sa zahrnie do základu dane rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník účtoval o zrušení prác a trvalom zastavení prác,“. 
Nedošlo k neúmyselnému vypusteniu pôvodného ustanovenia? Nemalo pôvodné znenie ostať v § 17 ods. 3 a nové znenie ohľadne zmarených investícií malo dostať samostatné písmeno v rámci daného odseku? 
Navrhujeme ponechať pôvodné znenie a nový bod označiť inak. 
 	Z 	N 	Pôvodné ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) zákona ponúkalo veľmi široký výklad nad rámec zákona, keď sa nedaňové výdavky v úhrne posudzovali k úhrnu všetkých zdaniteľných príjmov, čím sa výrazne znižovala daňová povinnosť subjektu. Z uvedeného dôvodu bolo ustanovenie vypustené. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	Bod 21 novely (znenie § 17 ods. 19 písm. c) 
Nové znenie: „Súčasťou základu dane daňovníka len po zaplatení sú náklady na marketingové a iné štúdie, náklady na prieskum trhu a náklady na získanie noriem a certifikátov, zahrnované rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník o týchto nákladoch účtoval alebo evidoval podľa § 6 ods. 11.“ 
V úvode odseku sa píše, že nižšie uvedené náklady sú daňovým výdavkom až po zaplatení. Avšak pri nákladoch uvedených v písmene c) sa zároveň píše, že sa zahŕňajú do základu dane rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, kedy sa o nich účtovalo. Od akého dátumu sa má rátať lehota 36 mesiacov? Čo v prípade, že k zaplateniu dôjde v inom mesiaci alebo zdaňovacom období, ako je o nich účtované? 

Nie je zrejmé, čo presne má tvorca novely na mysli pod pojmom náklady na získanie noriem a certifikátov. Znamená to, že akékoľvek náklady na získanie akékoľvek certifikátu, mnohokrát požadovaného iným zákonom, by mali byť zahrňované do základu dane počas 36 mesiacov? 
 	Z 	A 	Počítanie lehoty od zaplatenia a nie od zaúčtovania. 	
AZZZ SR 	Bod 46 novely (nový paragraf § 21a) 
V odseku 1 je uvedený vzorec na výpočet ukazovateľa, ktorý sa má rátať ako súčet výsledku hospodárenia pred zdanením vykázaného podľa osobitného predpisu alebo výsledku hospodárenia pred zdanením vykázaného podľa medzinárodných účtovných noriem a v ňom zahrnutých odpisov a nákladových úrokov. 
Zo znenia ustanovenia nie je úplne zrejmé, ktorý daňovník má rátať ukazovateľ z ktorého výsledku hospodárenia (napr. ak daňovník vykazuje výsledok hospodárenia podľa medzinárodných štandardov a zároveň si vedie takú evidenciu, aby vedel vyčísliť výsledok hospodárenia aj podľa postupov podvojného účtovníctva, môže si vybrať, z ktorého výsledku hospodárenia bude vychádzať?). 

 	Z 	A 	Vysvetlenie v dôvodovej správe. 	
AZZZ SR 	Bod 1 novely (doplnenie znenia § 2 písm. i) 
„Daňovým výdavkom výdavok (náklad) na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov preukázateľne vynaložený daňovníkom, zaúčtovaný v účtovníctve 1) daňovníka alebo zaevidovaný v evidencii daňovníka podľa § 6 ods. 11, pričom pri využívaní majetku, ktorý môže mať charakter osobnej potreby a s ním súvisiacich výdavkov je daňový výdavok uznaný len v primeranej výške k dosiahnutým zdaniteľným príjmom, ak tento zákon neustanovuje inak. 
Z uvedených dvoch ustanovení vyplýva, že je možné výdavky súvisiace s majetkom charakteru osobnej potreby uznať len primerane k dosiahnutým zdaniteľným príjmom, najviac však do výšky 80%. Ak daňovník preukáže použitie výlučne na podnikateľské účely, tak vo výške 100%. Čo v prípade, ak využitie na podnikateľské účely bude v rozmedzí 80-100%. V akej výške budú výdavky uznané ako daňové?  	Z 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6. 
Bude upravené v dôvodovej správe. Daňovník si môže uplatniť len 100%- né výdavky, ak majetok využíva len na podnikanie. V opačnom prípade bude uplatňovať 80% za predpokladu, že majetok nevyužíva na služobné účely v oveľa menšej miere. Rozsah 80 – 100% sa neakceptuje. 	
AZZZ SR 	Bod 32 novely (nové znenie § 19 ods. 2 písm. t) 

t) výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac do výšky 80 %; ak daňovník preukáže, že takýto majetok využíva výlučne na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov, uplatní si výdavky v plnej preukázanej výške.“. 
Z uvedených dvoch ustanovení vyplýva, že je možné výdavky súvisiace s majetkom charakteru osobnej potreby uznať len primerane k dosiahnutým zdaniteľným príjmom, najviac však do výšky 80%. Ak daňovník preukáže použitie výlučne na podnikateľské účely, tak vo výške 100%. Čo v prípade, ak využitie na podnikateľské účely bude v rozmedzí 80-100%. V akej výške budú výdavky uznané ako daňové?  	Z 	A 	Bude upravené v dôvodovej správe. Daňovník si môže uplatniť len 100%- né výdavky, ak majetok využíva len na podnikanie. V opačnom prípade bude uplatňovať 80% za predpokladu, že majetok nevyužíva na služobné účely v oveľa menšej miere. Rozsah 80 – 100% sa neakceptuje. 	
AZZZ SR 	k Čl. I. novelizačné body 7., 12., 14., 23., 43., 73., 74.  
Lekári, sestry a iní zdravotnícki pracovníci (ďalej len „zdravotnícki pracovníci“) patria medzi nie veľkú skupinu povolaní, pre ktoré právne predpisy ustanovujú povinnosť sústavne sa vzdelávať. 
Zákon č. 578/2004 Z. z. o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti, zdravotníckych pracovníkoch, stavovských organizáciách zákona definuje sústavné vzdelávanie ako priebežné obnovovanie, prehlbovanie a udržiavanie získanej odbornej spôsobilosti v súlade s rozvojom príslušných odborov po celý čas výkonu zdravotníckeho povolania. Táto zákonná podmienka výkonu povolania je nesporne prínosom aj pre pacienta, pričom je potrebné si uvedomiť, že plnenie tejto povinnosti je z väčšej časti realizovaná v čase osobného voľna zdravotníckych pracovníkov a je spojené s nemalými finančnými nákladmi, ktoré zdravotnícki pracovníci na vzdelávanie, na rozdiel od iných povolaní, musia vynaložiť. Tieto náklady boli doposiaľ zmiernené účasťou na podujatiach organizovaných a financovaných držiteľmi. 
Navrhovaná úprava mení spôsob zdaňovania peňažných a nepeňažných plnení poskytnutých poskytovateľovi zdravotnej starostlivosti, jeho zamestnancovi alebo zdravotníckemu pracovníkovi vymedzeným okruhom subjektov – držiteľmi takým spôsobom, ktorý bude mať negatívny dopad na všetky dotknuté subjekty. 
Záťaž, ktorú novela nesporne prináša bude znamenať stratu záujmu držiteľov o účasť na organizovaní a financovaní vzdelávacích podujatí pre zdravotníckych pracovníkov., čím na strane zdravotníckych pracovníkov, resp. poskytovateľov zdravotnej starostlivosti dôjde k zvýšeniu nákladov na vzdelávanie. 
Pokiaľ sa aj držitelia budú podieľať na financovaní vzdelávacích podujatí pre zdravotníckych pracovníkov, účasť na takomto podujatí bude znamenať okrem finančnej záťaže aj zvýšenú administratívnu záťaž spojenú z realizáciou povinností súvisiacich so zrážkovou daňou. 
Vzhľadom na uvedené žiadame novelizačné body 7., 12., 14., 23., 43., 73., 74. vypustiť. 
V prípade, ak bude návrh novely v citovaných bodoch schválený, budeme nútení na kompenzáciu zvýšených nákladov, požadovať zvýšenie platieb za zdravotnú starostlivosť od zdravotných poisťovní. 
 	Z 	N 	Zákon o cestovných náhradách umožňuje uhrádzať výdavky na cestovné, stravu a ubytovanie len zamestnancom a okruhu osôb vymedzených týmto predpisom. Aktivity farmaceutických spoločností sú v rozpore s uvedeným zákonom a z toho dôvodu sú považované za majetkový prospech vyplývajúci z výkonu povolania. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - od pripomienky bolo upustené. 	
AZZZ SR 	Pripomienky k čl. V. novelizačné body 23., 48.  
Z novelizačných bodov 23. a 48. navrhujeme vypustiť : „86.10 Činnosti nemocníc, 86.21 Činnosti všeobecnej lekárskej praxe, 86.22 Činnosti špeciálnej lekárskej praxe, 86.23 Zubná lekárska prax, z nasledovných dôvodov: 
Poskytovanie zdravotnej starostlivosti je činnosť, ktorá má svoje špecifiká, zvláštnosti a vysoko v nej prevažuje humánny aspekt. Cieľom tejto činnosti je v prvom rade zdravotný profit pacienta. Poskytovateľ zdravotnej starostlivosti v neštátnom sektore vykonáva túto činnosť síce v štatúte podnikateľa, ale vo svojej podstate tu nejde o podnikateľskú činnosť, a lekár nie je živnostníkom. 
Návrh na zavedenie povinnosti používať registračnú pokladnicu, resp. virtuálnu registračnú pokladnicu v oblasti poskytovania zdravotnej starostlivosti nemocnicami a ambulantnými poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti, zásadným spôsobom túto situáciu mení. 
Navrhnuté riešenie nie je zavedené v žiadnej krajine Európy ani inde na svete. Priame platby od pacientov, ktorých sa evidencia v registračnej resp. virtuálnej registračnej pokladni dotýka, tvoria minimálnu časť príjmov zdravotníckych zariadení. 
Aj doposiaľ, bez zavedenia povinnosti používať registračnú pokladnicu, resp. virtuálnu registračnú pokladnicu, zdravotníckym zariadeniam z právnych predpisov vyplývala povinnosť vydať riadny daňový doklad pacientovi o priamej platbe a tiež evidovať príjmy z priamych platieb v účtovníctve, a z týchto príjmov odvádzať dane, čo v praxi bez problémov funguje. 
Povinnosť používať registračnú pokladnicu alebo virtuálnu registračnú pokladnicu v zdravotníckych zariadeniach, bude pre ne znamenať neúmerné zvýšenie administratívnej a tým aj finančnej záťaže zdravotníckych zariadení. Dovoľujeme si upozorniť na vysoký vekový priemer lekárov poskytujúcich zdravotnú starostlivosť v ambulantnom sektore, čo môže v praxi priniesť problémy pri zvládnutí práce s registračnou, resp. virtuálnou registračnou pokladňou. Osobitne môžu vzniknúť problémy pri uplatňovaní povinnosti na vidieku, kde sú priame platby ojedinelé, zakúpenie registračnej pokladne je vzhľadom na výšku príjmov finančne náročné a pokrytie internetovým signálom nebude umožňovať používanie virtuálnej registračne pokladne. 

 	Z 	N 	Používanie elektronickej registračnej pokladnici, resp. virtuálnej registračnej pokladnici sa navrhuje z dôvodu, aby nedochádzalo pri poskytovaní týchto služieb zo strany podnikateľov ku kráteniu prijatých tržieb, ako aj z dôvodu ochrany pacienta, t. j. aby pacient dostal pri zaplatení relevantný pokladničný doklad. 	
AZZZ SR 	§ 5 ods. 7 zákon č. 595/2003 Z. z. 
– „Okrem príjmov oslobodených od dane podľa § 9 sú od dane sú oslobodené aj príjmy poskytnuté ako“, upraviť tak, že za 5. novelizačný bod v návrhu vložiť 6. novelizačný bod takto: 
6. V § 5 ods. 7 písmeno b) znie: 
„b) hodnota stravy a finančný príspevok poskytovaný zamestnancovi zamestnávateľom na stravovanie podľa osobitného predpisu,17a),“. 
Navrhovaný 6. až 77. novelizačný bod označiť ako 7. až 78. novelizačný bod. 
 	Z 	N 	Nad rámec zákona. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - od pripomienky bolo upustené. 	
AZZZ SR 	V § 17 ods. 19 ZDP  
žiadame, aby boli aj naďalej zachované zahrňovanie zmluvných pokút, penále a úrokov z omeškania do ZD po prijatí respektíve zaplatení. Navrhované doplnenie do § 21 ods. 2 písm. m) žiadame vypustiť alebo upraviť tak, že zmluvné pokuty, penále a úroky z omeškania sú daňovo neuznané len ak nie sú zaplatené. 

Odkaz 17a v § 5 ods. 7 písm. b) zákona č. 595/2003 Z. z. odkazuje na § 152 Zákonníka práce (ZP)a z jeho ustanovení je zrejmé, že dôvody pre poskytnutie finančného príspevku zamestnancovi zamestnávateľom súvisiaceho so zabezpečením stravovania sú rovnocenné. Preto je dôvodné očakávať, že príjem zamestnanca ako finančný príspevok poskytnutý mu na ich základe bude od daňovej povinnosti oslobodený. 

Vzhľadom na zákonnú rovnosť dôvodov poskytovania finančného príspevku zamestnancom na stravovanie (§ 152ZP)možno súčasne platné znenie ustanovenia § 5 ods. 7 písm. b) zákona č. 595/2003 Z. z. označiť, že je v rozpore s účelom § 152 ZP, pretože od dane je oslobodený príjem zamestnanca poskytnutý mu len ako finančný príspevok na stravovanie poskytovaný podľa osobitného predpisu, 17a) ak zamestnanec na základe lekárskeho potvrdenia od špecializovaného lekára zo zdravotných dôvodov nemôže využiť žiadny zo spôsobov stravovania zamestnancov zabezpečených zamestnávateľom, pričom od dane nie je oslobodený príjem zamestnanca poskytnutý mu ako finančný príspevok v sume uvedenej v § 152 ods. 3 ZP, len ak povinnosť zamestnávateľa zabezpečiť zamestnancom stravovanie vylučujú podmienky výkonu práce na pracovisku alebo ak zamestnávateľ nemôže zabezpečiť stravovanie podľa § 152 ods. 2 ZP. 

Z dôvodov uvedených v predchádzajúcom odseku sa odporúča zdaňovanie príjmu poskytnutého ako finančný príspevok na stravovanie podľa osobitného predpisu (§ 152 ZP)upraviť tak, aby bol príjem zamestnanca oslobodený od dane aj vtedy, ak finančný príspevok na stravovanie zamestnanec dostane aj z iného zákonného dôvodu (§152 ZP), ako z dôvodu, že zamestnanec na základe lekárskeho potvrdenia od špecializovaného lekára zo zdravotných dôvodov nemôže využiť žiadny zo spôsobov stravovania zamestnancov zabezpečených zamestnávateľom. 
 	Z 	N 	Navrhované znenie podporuje platobnú disciplínu medzi podnikateľskými subjektami. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	19 ods. 3 písm. n) 
členské príspevky vyplývajúce z nepovinného členstva navrhujeme, aby boli daňovo uznane do výšky 30 tis. EUR a to bez väzby na dosiahnutý základ dane 	Z 	N 	Neobmedzený počet nepovinných členských príspevkov neopodstatnene znižuje základ dane a daň daňovníka. 	
AZZZ SR 	§ 20 ods. 9 písmeno a) 
žiadame, aby bol zachovaný v súčasnosti platnej podobe t. z. tvorba rezerv na nevyfakturované dodávky a služby, zostavenie overenie, zverejnenie účtovnej závierky a výročnej správy a na zostavenie daňového priznanie bude aj naďalej považovaná za daňovo uznaný náklad 	Z 	N 	Podľa súčasného znenia zákona je daňovým výdavkom tvorba rezervy na nevyfakturované dodávky, pričom použitie tejto rezervy už nie je daňovým výdavkom. Navrhovaným znením sa teda uzná až úhrada nevyfakturovaných dodávok, čo znamená že v zásade dôjde len k posunu uznania výdavku do zdaňovacieho obdobia, v ktorom boli dodávky a služby zaplatené. 
Uvedené je zapracované aj v kontexte navrhovaného znenia § 17 ods. 19, t.j. výdavkov uznávaných až po zaplatení. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	§ 26 ods. 8 
odpísanie majetku obstaraného prostredníctvom finančného prenájmu, žiadame ponechať v podobe tak ako tomu je v súčasnosti t. z. že takýto majetok sa odpíše počas doby trvania nájmu. 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou sa zjednocuje spôsob odpisovania majetku bez ohľadu na spôsob obstarania dlhodobého majetku. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
AZZZ SR 	§ 52zd ods. 1 
– žiadame aby sa úprava pri nájomných zmluvách s dojednaným právom kúpy prenajatej veci použila pri nájomných zmluvách uzatvorených po 1.1.2015. (predpoklad, ak dôjde k zmene v § 26 ods. 8) 	Z 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. Zmeny sa budú dotýkať skutočností, ktoré nastanú najskôr od 1.1.2015. V roku 2015 sa odpisy vypočítajú podľa § 27 ods. 1 alebo § 28 ods. 2 zákona. 	
SOPK 	k filozofií návrhu  
Celý zákon o službách zamestnanosti odporúčame nahradiť jedným 
zrozumiteľným a jednoduchým zákonom, ktorý by bol zrozumiteľný v tom 
okruhu respodentov pre ktorých je určený. 
Sústavné zmeny a doplňovanie jednotlivých ustanovení matie i skúsených 
legislativcov. 

K vecnej stránke nemám žiadne závažné pripomienky. 	O 	N 	Pripomienka je zmätočná. Zákon o službách zamestnanosti nie je predmetom novely zákona o dani z príjmov. 	
SOPK 	všeobecne k materiálu 

Doterajšie znenie zákona A ani táto novela nerieši platenie štvrťročných preddavkov na daň z príjmov právnických osôb v roku zmeny zdaňovacieho obdobia z kalendárneho roka na hospodársky rok a naopak alebo zmeny zdaňovacieho obdobia z hospodárskeho roka na iný hospodársky rok a nerieši ani, ktoré preddavky započítať do zdaňovacieho obdobia v roku zmeny zdaňovacieho obdobia. 

Vzniká tak problém, 

Napr. v prípade, že zmena zdaňovacieho obdobia nastane v priebehu kalendárneho štvrťroka a zo zákona jasne nevyplýva, či sa štvrťročný preddavok zaplatený na konci kalendárneho štvrťroka započíta do uhradených preddavkov alebo sa započíta do nasledujúceho zdaňovacieho obdobia. 
Príklad: spoločnosť zmení zdaňovacie obdobie k 31.10. na hospodársky rok. Do ktorého zdaňovacieho obdobia sa započíta štvrťročný preddavok za 4. štvrťrok? 
Alebo spoločnosť zmení hospodársky rok začínajúci 1.9. na hospodársky rok začínajúci 1.8. Do ktorého zdaňovacieho obdobia započíta štvrťročný preddavok splatný 31.8. (podľa nižšie uvedenej novely sa pri hospodárskom roku budú používať štvrťroky hospodárskeho roka, teda 3q v tomto príklade bude splatný 31.8.). 	O 	N 	Pripomienka je nad rámec novely zákona. Uvedený problém je možné riešiť požiadaním správcu dane o určenie platenia preddavkov inak podľa § 42 ods. 10 zákona. 	
RUZ 	1. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 1 
RÚZ navrhuje uvedené ustanovenia vypustiť 

Odôvodnenie: 
Podľa § 19 ods. 1 ak výšku výdavku (nákladu) limituje tento zákon (má sa na mysli zákon o DzP), je možné ho zahrnúť do daňových výdavkov iba v rozsahu a za podmienok ustanovených v tomto zákone. No a novelizovaný zákon v § 19 ods. 2 doplňuje písm. t), ktoré presne vymedzuje zahrnutie výdavkov na osobnú spotrebu majetku uvedeného v prílohe č. 6. Dokonca si myslíme, že by § 2 písm. i) v novelizovanom znení nebol v súlade s § 19 ods. 2 písm. t) - ten určuje 80% alebo 100 a nie v primeranej výške k dosiahnutým zdaniteľným príjmom. 

Z uvedených dvoch ustanovení vyplýva, že je možné výdavky súvisiace s majetkom charakteru osobnej potreby uznať len primerane k dosiahnutým zdaniteľným príjmom, najviac však do výšky 80%. Ak daňovník preukáže použitie výlučne na podnikateľské účely, tak vo výške 100%. Čo v prípade, ak využitie na podnikateľské účely bude v rozmedzí 80-100%. V akej výške budú výdavky uznané ako daňové? 
 	Z 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6 
Bude upravené v dôvodovej správe. Daňovník si môže uplatniť len 100%- né výdavky, ak majetok využíva len na podnikanie. V opačnom prípade bude uplatňovať 80% za predpokladu, že majetok nevyužíva na služobné účely v oveľa menšej miere. Rozsah 80 – 100% sa neakceptuje. 
 	
RUZ 	2. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačným bodom číslo: 2 (§2s), 3 (§2s nové odseky 3 a 4), 22 (§17 ods.24), 47 (§22 ods.6 písm f), 49, 56, 57, 58, 75 (§52 ods.1) 
RÚZ navrhuje body 2, 3, 22, 47, 49, 56, 57, 58 a 75 zrušiť a ponechať lízingové odpisy ako daňovú motiváciu pre významný zdroj financovania a ako jeden z prostriedkov na zabezpečenie rastu ekonomiky. Slovenské hospodárstvo sa ešte definitívne nezbavilo dôsledkov svetovej hospodárskej krízy, stále sú potrebné stimuly rozvoja, čo bolo aj cieľom, ktorý zákonodarcovia mali na zreteli, keď napriek sporadickým snahám odstrániť tento stimulačný nástroj, nezmenili príslušné ustanovenia zákona. Zámer zjednotiť spôsoby odpisovania je viac deklaratórny a dostatočne dlhá história koexistencie viacerých metód odpisovania nepriniesla žiadne negatívne dôsledky, ani žiadna analýza to exaktne nepreukázala, skôr naopak, prax preukázala pozitívny vplyv na rozvoj podnikania a rast zamestnanosti. 

Zrušenie lízingových odpisov obmedzuje formy financovania podnikateľských projektov, najmä pre malých a stredných podnikateľov. Odoberie z podnikateľského prostredia finančné zdroje z odpisov, ktoré firmy používajú na financovanie svojich investícií. Uplatnením postupu podľa prechodného ustanovenia §52 ods.1 nájomca, u ktorého finančný prenájom trvá dlhšie, ako je doba odpisovania podľa §26, a k 1.1.2015 by bol majetok už odpísaný, zostatok neuplatnených daňových odpisov by už nemohol zahrnúť do daňových odpisov nikdy. Objem takýchto odpisov nie je zanedbateľný. Tieto obchody vznikali hlavne v čase krízy, keď nájomcovia neboli schopní splácať splátky nájomného a dobu nájmu si predlžovali, čím sa výška splátky znižovala. 

Podľa štatistík priemerná doba odpisovania pri finančnom prenájme u väčšiny majetku bola veľmi blízka dobe pri rovnomernom odpisovaní. Časť subjektov mala kratšiu a časť dlhšiu dobu odpisovania, podľa konkrétnej situácie podnikateľa a jeho investičných potrieb, pričom systémovo išlo o zanedbateľné rozdiely vplyvu na štátny rozpočet. Tieto sa vždy napokon vyrovnali, keďže pri oboch metódach musí prísť k odpisom do výšky 100 %, teda bola zabezpečená daňová neutralita odpisových metód. Ročné plusové a mínusové dopady z rôznych metód odpisovania, v tomto prípade nepodstatné, sa v dlhšom časovom období aj tak vyrovnajú, takže dopad do štátneho rozpočtu je vždy nulový. 
 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou sa zjednocuje spôsob odpisovania bez ohľadu na spôsob obstarania dlhodobého majetku. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná-rozpor trvá. 	
RUZ 	3. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 5 
RÚZ navrhuje: spresniť vzorec pre výpočet sumy navýšenia nepeňažného plnenia - údaj PP – úhrn sadzieb pre platenie povinného poistného a príspevkov platených zamestnancom, keďže nezohľadňuje niektoré prípady – viď odôvodnenie a vypustiť slová „a zamestnávateľ je povinný postupovať počas celého zdaňovacieho obdobia rovnako u všetkých zamestnancov 

Odôvodnenie: 
Vzorec pre výpočet sumy navýšenia nepeňažného plnenia - údaj PP – úhrn sadzieb pre platenie povinného poistného a príspevkov platených zamestnancom je potrebné spresniť keďže: nezohľadňuje ustanovenia zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení - 
§140 - vylúčenie povinnosti platiť poistné poistencom a zamestnávateľom, napr. zamestnanec je dočasne práceneschopný celý mesiac , t.j. počet dní poistenia = 0, poistné na SP = 0, resp. má upravený vymeriavací základ pre platenie poistného podľa počtu dní poistenia, 
§ 26 - prerušenie povinného poistenia, nezohľadňuje prípady, ak by zamestnanec dosiahol maximálny vymeriavací základ aj bez zúčtovaného NPP. Zároveň je potrebné doplniť postup v prípade spätného priznania, resp. odňatia dôchodku (napr. starobného, invalidného...) t.j. či bude potrebné spätne prepočítať sumu pôvodne navýšeného nepeňažného plnenia 
V osobitnej časti dôvodovej správy sa uvádzajú skupiny osôb na ktoré sa nebude vzťahovať navýšenie nepeňažného príjmu (poberateľ predčasného starobného dôchodku, starobného dôchodku, výsluhového dôchodku po dovŕšení dôchodkového veku). Navrhujeme zjednotenie postupu u všetkých vystúpených zamestnancov s možnosťou kompenzácie dane a odvodov na sociálne a zdravotné poistenie. 
V niektorých prípadoch nie je vyslovene spoločensky vhodné, aby zamestnávateľ žiadal zaplatenie dane od príjemcu nepeňažného príjmu (napr. chce ho odmeniť pri príležitosti životného jubilea a bolo by nevhodné žiadať od neho zaplatenie dane), ale nebude to chcieť robiť u všetkých zamestnancov a vo všetkých prípadoch – hlavne z dôvodu efektívnosti - nezvyšovania nákladov, čím vlastne sleduje aj neznižovanie základu dane z príjmov, čo je pre štát výhodné. Preto odporúčame ponechať voľbu metódy podľa jednotlivých prípadov na zamestnávateľa – na jeho posúdení vhodnosti a efektívnosti. 
 	Z 	ČA 	Spresňuje sa vzorec výpočtu navýšeného nepeňažného plnenia. Navrhovaná úprava má zabezpečiť rovnaký spôsob zdanenia nepeňažného plnenia voči všetkým zamestnancom v rámci jedného zdaňovacieho obdobia. 	
RUZ 	4. Zásadná pripomienka k čl. I., - vloženie nového novelizačného bodu číslo 6 
RÚZ navrhuje vložiť do čl. I., nový novelizačný bod v znení: 

„6. V §5 odsek 3, písmeno a) sa slová „vstupná cena „ nahrádzajú slovami „„vstupná cena znížená o sumu odpisov, o ktorú sa zvýšil základ dane ak bol daňovník povinný postupovať podľa §17 ods. 34.“ 

Odôvodnenie: 
Vzhľadom na to, že pri autách nad EUR 48,000 môžu vzniknúť daňovníkom nedaňové náklady, bolo by spravodlivé tieto nedaňové náklady nezahŕňať do vstupnej ceny motorového vozidla pre účely zdanenia zamestnancov. 
 	Z 	N 	Vstupná cena na účely tohto ustanovenia sa postupne medziročne znižuje o 12,5 %. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - od pripomienky bolo upustené. 	
RUZ 	5. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 15 
V navrhovanom znení § 16 ods. 1 písm. c) navrhujeme doplniť kritérium rozsahu, napr. za slovom „prevádzkarne“ nahradiť čiarku bodkočiarkou a doplniť text: „služba sa považuje za poskytnutú na území SR, ak viac ako 70% jej rozsahu sa poskytuje na území SR,“ 

Odôvodnenie: 
Uvedené ustanovenia stanovuje, že príjmom zo zdrojov na území SR je príjem zo služieb poskytovaných na území SR. Ustanovenia však nerieši rozsah poskytovania takýchto služieb. Evidentný problém je to hlavne pri poradenských službách, keď väčší rozsah služby je poskytovaný zo zahraničia a len zanedbateľná časť napr. 1 – 2 dni konzultácií sa uskutoční fyzicky na území SR. Z tohto dôvodu navrhujeme do tohto ustanovenia zaviesť kritérium pomeru v akom sa služba poskytuje na území SR, pričom ak sa neprekročí určená hranica, služba sa nepovažuje za poskytovanú na území SR 
 	Z 	N 	Príjem daňovníkov s obmedzenou daňovou povinnosťou podľa § 16 ods. 1 písm. c) bude zdaniteľný na území SR len za služby poskytnuté na území SR, a to bez ohľadu na ich rozsah vykonaný na území SR. Pre správne zdanenie je potrebné vyčísliť sumu pripadajúcu na služby poskytnuté na území SR. 
Navrhovanou úpravou by sa otvorili možnosti na neželanú daňovú optimalizáciu. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - od zásadnej pripomienky bolo upustené. 	
RUZ 	6. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 16 
RÚZ navrhuje uvedený novelizačný bod vypustiť a zachovať znenie §17, odsek 3, písm. g) v súčasnom znení 

Odôvodnenie: 
V dôvodovej správe sa uvádza, že z dôvodu problémov v aplikačnej praxi sa doterajšie ustanovenie nahrádza novým znením z dôvodu problémov v aplikačnej praxi. Toto odôvodnenie považujeme za neadekvátne. Ustanovenie sa v praxi využíva. Ak by bolo zo zákona vypustené, nebol by nikde v zákone riešený príjem prislúchajúci k výdavku, ktorý nie je daňovým výdavkom. t.j. takýto príjem by sa mal zdaniť, čo považujeme za nesprávne. 
Navrhované znenie bude mať za následok len zvýšenie administratívnej náročnosti zavedením povinnosti viesť osobitnú evidenciu o časovom rozlíšení výdavkov, pričom dôjde len k presunu výdavkov do ďalších zdaňovacích období. Návrhom v bode 16 bolo súčasne vypustené dôležité ustanovenie platného zákona, na základe ktorého sa príjem prislúchajúci k nedaňovému výdavku nezahŕňal do základu dane. Zrušením súčasného znenia §17, odsek 3, písm. g) je podľa nášho názoru porušený princíp daňovej spravodlivosti a proporcionality. Toto ustanovenie vnáša do zákona a daňového systému spravodlivosť v tom zmysle, že ak si nejaký výdavok nemôže od základu dane odpočítať, potom výnosy súvisiace s takýmto nedaňovým výdavkom nebudú zdanené. Zrušenie tohto ustanovenia by viedlo k dvojitému zdaneniu niektorých prípadov, čo sa prieči základnej zásade zdaňovania daňou z príjmov – a to aj v medzinárodnom meradle – preto sú uzatvárané medzi štátmi aj zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia. 
 	Z 	N 	Pôvodné ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) zákona ponúkalo veľmi široký výklad nad rámec zákona, keď sa nedaňové výdavky v úhrne posudzovali k úhrnu všetkých zdaniteľných príjmov, čím sa výrazne znižovala daňová povinnosť subjektu. Z uvedeného dôvodu bolo ustanovenie vypustené. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	7. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 17 a 18 
RÚZ navrhuje uvedené novelizačné body vypustiť 

Odôvodnenie: 
Vzhľadom na rozsah spracovania potrebnej dokumentácie a skutočnosti, že v rámci tuzemských závislých osôb sú všetky tieto osoby zdaňované v SR a Finančná správa SR má priamy dohľad a vplyv na tieto subjekty, javí sa zavedenie transferového oceňovania aj pri tuzemských závislých osobách ako neúmerné administratívne zaťaženie daňovníkov, ktorí sú v súčasnosti už aj tak dosť administratívne zaťažovaní napr. v takej rozsiahlej oblasti, akou je DPH. Okrem toho podľa novelizovaného znenia § 3 ods. 6 Daňového poriadku je možné postihnúť daňovníkov v prípade účelového obchádzania daňovej povinnosti alebo získaní daňového zvýhodnenia za týmto účelom. Riešením tohto problému by bolo zavedenie tzv. skupiny pre účely dane z príjmov podobne, ako je to u DPH pri stanovení presných kritérií, o čom sa už v súčasnosti aj uvažuje a diskutuje. 
 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	8. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 21 
RÚZ navrhuje uvedený novelizačný bod vypustiť ponechať v pôvodnom znení ustanovenie § 17 ods. 19 a tiež § 19 ods. 4 

Odôvodnenie: 
Dôvodom pripomienky je zvýšenie administratívnej náročnosti zavedením povinnosti viesť osobitnú evidenciu, t.j. sledovať splnenie podmienky úhrady týchto výdavkov, ako aj ich samostatné časovo rozlíšené rozpúšťanie do daňových výdavkov; pričom dôjde len k presunu výdavkov do ďalších zdaňovacích období. Navrhovanými ustanoveniami, upravujúcimi „dvojstupňové“ obmedzenie uznateľnosti nákladu (platba, 36 mesiacov) dochádza k zvýšeniu náročnosti na dodatočnú evidenciu a sledovanie takých nákladov (ako aj iných nákladov, na ktoré sa podobné podmienky vzťahujú), pričom sa dá predpokladať, že bude dochádzať aj k častým chybám u daňovníkov 
Navrhované ustanovenie už v súčasnosti nemá opodstatnenie, nakoľko podľa § 17 ods. 27 je daňovník povinný zdaňovať neuhradenú výšku svojich záväzkov a to v priebehu 1-3 rokov a okrem iného prináša neúmerné zvýšenie administratívy, pretože bude potrebné sledovať tie isté položky z hľadiska viacerých kritérií. 
 	Z 	ČA 	Navrhovaná úprava uplatňovania výdavkov do ZD až po zaplatení je nástrojom proti zneužívaniu, a zároveň zavedením podmienky postupného zahrnovania do ZD v ustanovenej dobe prichádza k zohľadneniu uplatňovaniu týchto nákladov v časovej a vecnej súvislosti s dosahovanými príjmami. 	
RUZ 	9. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 22 v časti §17, odsek 24, písm. b) 
RÚZ navrhuje v § 17 ods. 24 vypustiť písmeno b). 

Odôvodnenie: 
Aplikácia navrhovaného ustanovenia v praxi by bola neprimerane náročná. Na uplatnenie tohto ustanovenia by bolo potrebné, aby prenajímateľ poskytol nájomcovi údaje o obstarávacej cene a zostatkovej cene prenajatej veci. Prenajímateľovi túto povinnosť neustanovuje žiaden zákon. Nakoľko ide o obchodné informácie prenajímateľa, nemusí byť naklonený tomu, aby takéto informácie poskytoval 
 	Z 	N 	Z dôvodu zamedzenia daňových únikov. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - Od pripomienky bolo upustené. 	
RUZ 	10. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 24, v časti §17, odsek 33, písm. b) 
RÚZ navrhuje uvedený novelizačný bod vypustiť 

Odôvodnenie: 
Nový bod 2 v §17 ods.33 b definuje ďalší rozdiel pri transformácii účtovného hospodárskeho výsledku na daňový základ. Likviduje tým ďalšiu z foriem financovania, ktorá bola doposiaľ daňovo akceptovaná ako forma zabezpečeného úveru a takto realizovaná v praxi. 
 	Z 	N 	Tak ako strata jednorázovo ovplyvňuje základ dane pri uzatvorení zmluvy o spätnom prenájme, rovnako sa jednorázovo zdaní aj výnos plynúci z predaja tohto majetku. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - od pripomienky bolo upustené. 	
RUZ 	11. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 25 
RÚZ považuje navrhované ustanovenia za nejasné. 
K navrhovanému zneniu odseku 34: Z ustanovenia nevyplýva, či podmienka uplatnenia rozdielu nadlimitných odpisov je daná výškou základu dane. Pokiaľ celkový základ dane je vyšší, ako ročný odpis zo vstupnej ceny 48 000 Eur, prenásobený počtom vozidiel s obstarávacou cenou vyššou ako 48 000 Eur ( cena bez DPH), potom nie je jasné, či sa daňový odpis uzná v plnej výške 

K navrhovanému zneniu odseku 35: Nie je jasné, či podmienka uplatnenia rozdielu nadlimitného nájomného je daná výškou základu dane. Keď celkový základ dane je vyšší, ako nájomné vo výške 14 400 Eur ( cena bez DPH), prenásobený počtom prenajatých vozidiel zo vstupnej ceny 48 000 Eur, ustanovenie nehovorí, či sa nájomné uznáva v plnej výške. 

RÚZ tiež navrhuje nový odsek 37 s nasledovným znením: 

Úprava základu dane podľa § 17 ods. 34 sa nevykonáva u hmotného investičného majetku, ktorý je poskytnutý na prenájom na základe nájomnej zmluvy bez vopred dohodnutého práva kúpy prenajatej veci alebo na základe nájomnej zmluvy s vopred dohodnutým právom kúpy prenajatej veci. 

Odôvodnenie: 

Operatívny lízing predstavuje poskytovanie služieb „mobility“, čiže prenájom hmotného majetku tretím osobám (ďalej „zákazník“), pričom súčasťou prenájmu je aj poskytovanie ďalších služieb, súvisiacich s prevádzkou a používaním tohto majetku zákazníkom, napr. poskytovanie služieb údržby vozidla a ďalšie. Z podstaty obchodného modelu vyplýva, že motorové vozidlá sú prenajímané zákazníkom, pričom každý prenájom je dohodou dvoch zmluvných strán prostredníctvom nájomnej zmluvy, resp. zmluvy bez vopred dohodnutého práva kúpy. Vlastníkom vozidla je prenajímateľ, zákazník je jeho užívateľom na základe nájomnej zmluvy. 

Návrh novely zákona v §17 odsek 34 uvádza limit pre uznanie výšky daňového odpisu vo výške 48 000 eur spolu za 4 roky pre odpis motorových vozidiel. Tento limit, pokiaľ má byť aplikovaný na osobné motorové vozidlo, ktorého obstarávacia cena je vyššia ako 48 000 eur a ktoré je ďalej predmetom zmluvného vzťahu o prenájme zákazníkom, je pre prenajímateľa neopodstatnený, nakoľko: 

1) Je preukázateľný rozdiel medzi vlastníkom a užívateľom majetku, pričom predmet nájmu je špecifikovaný zákazníkom – nájomcom, 
2) Nájomca aplikuje na majetok v prenájme ustanovenia §17 ods. 35, 
3) Vlastník majetku preukázateľne poskytuje službu prenájmu (operatívny lízing) ako svoj hlavný predmet obchodnej činnosti, 
Príjem, dosiahnutý poskytovaním prenájmu, vrátane príjmu z prenájmu vozidiel s obstarávacou cenou vyššou ako 48 000 eur, vstupuje v celej výške do výpočtu základu dane 
 	Z 	ČA 	Ustanovenie obsahuje úpravu základu dane len v prípade, ak základ dane je nižší ako daňové odpisy z maximálnej vstupnej ceny 48 000 eur násobené počtom automobilov s touto vyššou vstupnou cenou. Ak je základ dane vyšší ako tento súčin, daňové odpisy sa neupravujú a sú v plnej výške daňovým výdavkom.Táto úprava základu dane sa nevykonáva u osobných automobilov, ktoré boli poskytnuté na prenájom na základe nájomnej zmluvy bez vopred dohodnutého práva kúpy prenajatej veci. Obdobný postup sa uplatňuje aj pri § 17 ods. 35 návrhu zákona.  	
RUZ 	12. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 25, v časti § 17 odsek 34  
RÚZ navrhuje v uvedených ustanoveniach za slová „ak základ dane“ vložiť slová po odpočítaní daňovej straty podľa § 30“ 

Odôvodnenie: 
Dosiahnutie jednoznačného výkladu. Z navrhovaného znenia nie je jasné, či sa má počítať zo základu dane pred odpočtom daňovej straty alebo zo základu dane po odpočte daňovej straty. Zákonodarca by sa tiež mal lepšie vysporiadať s otázkou, či limitovať výšku odpisov osobných automobilov aj s ohľadom na možnosť pozastavenia daňových odpisov. 
 	Z 	N 	Úprava nie je potrebná. Aj z platného znenia zákona jednoznačne vyplýva, že ide o základ dane pred uplatnením odpočtu daňovej straty. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - Od pripomienky bolo upustené. 	
RUZ 	13. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 25, v časti § 17 odsek 35  
RÚZ navrhuje vypustiť ods. 35 z návrhu novely v tomto bode, nakoľko výška stanovovania nájomného sa odvíja od účtovných a nie daňových odpisov a zohľadňuje skutočnú reálnu dobu využívania prenajímaného majetku (čo má odzrkadľovať doba používania pri účtovnom odpisovaní). Za predpokladu, že bude navrhované znenie napriek tomu ponechané v novele zákona, potom rovnako ako v ods. 34 je nutné za slová „ak základ dane“ vložiť slová „pred znížením o odpočet daňovej straty“ 

Odôvodnenie: 
U prenajímateľa je výška nájomného vždy zdaniteľný príjem a preto by na druhej strane u nájomcu mala byť uznaná za daňový výdavok v plnej výške, pokiaľ prenajaté vozidlo slúži v plnom rozsahu na dosahovanie zdaniteľných príjmov 
 	Z 	N 	V zákone zavedený limit vstupnej ceny by sa obchádzal prostredníctvom operatívneho prenájmu, ak by limit na nájomné nebol zavedený. 
Úprava nie je potrebná. Aj z platného znenia zákona jednoznačne vyplýva, že ide o základ dane pred uplatnením odpočtu daňovej straty. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - od pripomienky bolo upustené. 	
RUZ 	14. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 29 
RÚZ navrhuje v uvedenom ustanovení vypustiť text „podľa § 17 ods. 19“ 

Odôvodnenie: 
Cieľom pripomienky je odstrániť logický rozpor obsiahnutý v uvedenom ustanovení - príslušenstvo sa v zmysle tejto novely zdaňuje automaticky a podmienka zaplatenia sa viac v zmysle § 17 ods. 19 netestuje. 

 	Z 	A 	 	
RUZ 	15. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 30 
RÚZ navrhuje ponechať § 19 ods. 2 písm. i) v súčasnom znení a navrhované znenie o výdavkoch pri prevádzkovateľoch hazardných hier zaradiť do zákona pod iným písmenom 

Odôvodnenie: 
Daňový odpis tzv. nemateriálnych pohľadávok po 720 dňoch po splatnosti je často využívaný v mnohých spoločnostiach a má svoje ekonomické opodstatnenie. V prípade pohľadávok do EUR 332 nie je efektívne investovať do ich vymáhania vo forme súdnych poplatkov či poplatkov za právnikov. Zároveň je vymožiteľnosť zvyčajne minimálna. V prípade, že by spoločnosť musela čakať na možnosť daňového odpisu až 1080 dní (§19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4), príde v mnohých prípadoch ešte pred uplynutím tejto doby k tomu, že z účtovných dôvodov je potrebné pohľadávku úplne odpísať (vzhľadom na to, že sa neočakávajú budúce úžitky z tohto aktíva) a daňovník tak príde o možnosť daňového nákladu (lebo nemôže čakať a držať pohľadávku na súvahe 1080 dní). 
 	Z 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - od pripomienky bolo upustené. 	
RUZ 	16. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 31 
RÚZ navrhuje uvedený novelizačný bod vypustiť 

Odôvodnenie: 
Nesúhlasíme s tvrdením uvedeným v dôvodovej správe, že tým, že daňovník uplatňuje výdavky na PHL paušálne vo výške 80% automaticky nedeklaruje to, že zvyšných 20% sú výdavky na osobnú spotrebu. Paušálne výdavky na PHL boli zavedené ako zjednodušenie, aby daňovník nemusel viesť knihu jázd a počítať nadspotrebu hlavne vtedy, ak motorové vozidlo používa len na podnikanie. V tomto zmysle DR SR aj usmerňovalo daňovníkov. V dokumente „Zmeny týkajúce sa uplatňovania výdavkov (nákladov) na spotrebované pohonné látky“ z októbra 2009 DR SR uvádza: „Ak daňovník využije možnosť uplatnenia výdavkov na spotrebované PHL vo forme paušálnych výdavkov vo výške 80%, nedeklaruje tým skutočnosť, že motorové vozidlo využíva na podnikanie na 80%. Ostatné výdavky vynaložené na dosiahnutie zdaniteľného príjmu (napr. odpisy, nákup náhradných dielov, opravy) zahrnie do základu dane v takom pomere, v akom preukázateľne motorové vozidlo využíva na podnikanie, v uvedenom prípade na 100%.“ 
S týmto tvrdením DRSR sa stotožňujeme a nevidíme dôvod, aby daňovník musel uplatniť paušál 80% aj na ostatné náklady súvisiace s motorovým vozidlom vrátane odpisov 
 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou sa odstraňuje rozpor medzi uplatňovaním daňových výdavkov v plnej výške a paušálnymi výdavkami vo výške 80 % spotreby PHL. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	17. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 32 
RÚZ navrhuje toto ustanovenie vypustiť (v nadväznosti na pripomienku k novelizačnému bodu číslo 1), alebo upraviť znenie tohto ustanovenia nasledovne: 

„t) výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac do výšky 80 %; ak daňovník preukáže, že takýto majetok využíva vo vyššom rozsahu na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov, uplatní si výdavky v tomto rozsahu.“ 

Odôvodnenie: 
Podľa navrhovaného znenia má daňovník len dve možnosti – buď si uplatniť výdavky vo výške 100% alebo na 80%. Toto je ale nespravodlivé v prípade, že daňovník vie dokázať, že daný majetok používa na osobnú potrebu napríklad na 5% prípadne ho (v extrémnom prípade) použije na súkromný účel jeden jediný krát. Daňovník by mal mať možnosť uplatniť výdavky v takom pomere, ktorý vie dokázať. 
 	Z 	A 	Bude upravené v dôvodovej správe. Daňovník si môže uplatniť len 100%- né výdavky, ak majetok využíva len na podnikanie. V opačnom prípade bude uplatňovať 80% za predpokladu, že majetok nevyužíva na služobné účely v oveľa menšej miere. Rozsah 80 – 100% sa neakceptuje. 	
RUZ 	18. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 33, v časti §19 odsek 3, písm. a) 
RÚZ navrhuje ponechať §19, odsek 3, písm. a) v súčasnom znení 

Odôvodnenie: 
Výška nájomného sa zvyčajne počíta v závislosti od reálnej doby používania predmetu prenájmu, ktorú odzrkadľujú účtovné odpisy, ktoré sú obvykle nižšie ako daňové. Preto nevidíme dôvod na to, aby boli daňové odpisy limitované výškou prenájmu, keďže daňové odpisy sa neurčujú podľa reálnej doby používania, ale sú priamo dané zákonom. Preto je logicky bežnou praxou, že daňovníci prenajímajú majetok za cenu, ktorá je nižšia ako daňový odpis. Ale keďže je životnosť daného majetku zvyčajne dlhšia ako daňová doba odpisovania, prenajímajú tento majetok dlhšiu dobu a dosiahnu tak výnos, ktorý zvyšuje základ dane aj v ďalších obdobiach resp. ak ho neprenajímajú využívajú tento majetok pre svoje podnikanie a dosahovanie zdaniteľných príjmov priamo. Správa dane má podľa všeobecných zásad daňového konania zohľadňovať transakcie všetky v ich vzájomnej súvislosti. 
 	Z 	N 	Cieľom navrhovanej úpravy nie je, aby daňovník platil dane, ale aby mu nevznikala daňová strata. Z uvedeného dôvodu sa navrhuje možnosť odpisovania majetku, ktorý bol daný do prenájmu len do výšky príjmu z prenájmu. V prípade, ak by mal skutočne nízky prenájom v určitom období, môže využiť aj prerušenie odpisovania. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	19. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 35 
RÚZ navrhuje ponechať limit minimálne na súčasnej úrovni 66 388 EUR ročne, alebo ho zrušiť úplne a uplatňovať všetky výdavky tohto typu. 

Odôvodnenie: 
Je dosť zarážajúce, že v súčasnom období, kedy v rámci celosvetovej situácie je potrebná podpora pre podnikateľov (hlavne tých, ktorí sú rozhodujúci pre ekonomiku SR – veľkí podnikatelia) od rôznych právnický osôb hlavne medzinárodného charakteru, aby títo podnikatelia boli limitovaný výškou 30 000 EUR (zníženie oproti súčasnému limitu o 36 388 EUR !) a to hlavne v období, keď sa všetky náklady na vykonávané činnosti aj v týchto právnických osobách zvyšujú a preto sa zvyšujú medziročne aj príspevky im platené. Slovenskí podnikatelia potrebujú takúto podporu a potrebujú byť súčasťou takýchto medzinárodných združení, aby v celosvetovej konkurencii boli schopní uspieť, a tým zabezpečiť aj pre Slovensko odvod dane. 
 	Z 	N 	Neobmedzený počet nepovinných členských príspevkov neopodstatnene znižuje základ dane a daň daňovníka. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - od pripomienky bolo upustené. 	
RUZ 	20. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 36 
RÚZ navrhuje uvedený novelizačný bod vypustiť 

Odôvodnenie: 
Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu za vymáhanie maximálne do výšky 50% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov. V mnohých prípadoch vymoženie pohľadávky znamená „koniec“ starostlivosti daňovníka o túto pohľadávku, a tým aj „koniec“ vznikajúcim nákladom na takúto činnosť. 
 	Z 	N 	Sprostredkovateľská provízia v rovnakej výške ako vymožená pohľadávka stráca svoje ekonomické opodstatnenie. 	
RUZ 	21. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 39 
RÚZ navrhuje uvedený novelizačný bod vypustiť 

Odôvodnenie: 
V prvom rade je potrebné povedať, že na strane priznania výnosov je každý daňovník povinný zahrnúť do zdaniteľných výnosov a teda aj základu dane všetky uskutočnené dodávky tovaru a služieb v rámci zdaňovacieho i účtovného obdobia, aj keby ich ešte nevyfakturoval. Z tohto hľadiska by bolo nespravodlivé, že na druhej strane príjemca týchto dodávok si nemôže zahrnúť do daňových výdavkov dodávky, ktoré mu boli skutočne v danom zdaňovacom a účtovnom období poskytnuté a navyše, ak podľa účtovných predpisov musí na tieto dodávky tvoriť rezervy. Ide tu o dodržanie základného princípu pre daňové účely , a to princípu vecnej a časovej súvislosti výdavku (nákladu) alebo výnosu so zdaňovacím obdobím. 

Nevidíme dôvod, prečo by tieto rezervy mali vypadnúť zo zoznamu „daňových“ rezerv, nakoľko v prevažnej väčšine ide o rezervy, ktoré sa tvoria k daňovým nákladom, t.j. budú daňovým výdavkom buď pri tvorbe alebo pri použití rezervy. Z rozsiahleho zoznamu rezerv, ktoré je účtovná jednotka povinná tvoriť v zmysle účtovných predpisov sa predkladateľ návrhu rozhodol obmedziť rezervy, ktoré účtovné jednotky tvoria najčastejšie resp. v najvyšších sumách. To môže viesť k tomu, že účtovné jednotky takéto rezervy vôbec nebudú tvoriť. Navyše daňovník môže uplatniť ustanovenie § 17 ods. 29. Okrem toho toto ustanovenia prináša opätovne neúnosnú administratívnu záťaž pre daňovníkov a vyššie náklady v prípade systémových riešení sledovania. 
 	Z 	N 	Podľa súčasného znenia zákona je daňovým výdavkom tvorba rezervy na nevyfakturované dodávky, pričom použitie tejto rezervy už nie je daňovým výdavkom. Navrhovaným znením sa teda uzná až úhrada nevyfakturovaných dodávok, čo znamená že v zásade dôjde len k posunu uznania výdavku do zdaňovacieho obdobia, v ktorom boli dodávky a služby zaplatené. 
Uvedené je zapracované aj v kontexte navrhovaného znenia § 17 ods. 19, t.j. výdavkov uznávaných až po zaplatení. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	22. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 42 
RÚZ navrhuje uvedené ustanovenie vypustiť a ponechať pôvodné znenie §21, odsek 1, písm. h) 

Odôvodnenie: 
Limitácia reklamných predmetov sumou 17 EUR je podľa nášho názoru postačujúca. Pokiaľ reklamný predmet slúži na reklamné účely, čo je zabezpečené napríklad ďalšími znakmi reklamného predmetu (logo, výrobok z portfólia produktov spoločnosti) je vylúčenie alkoholických a tabakových výrobkov neopodstatnené. 
 	Z 	N 	Alkoholické a tabakové výrobky sú všeobecne považované za zdraviu škodlivé a daňovník, ktorý sa nezaoberá ich výrobou má extenzívny okruh možností výberu iných reklamných predmetov. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	23. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 44 
RÚZ navrhuje uvedený novelizačný bod vypustiť 

Odôvodnenie: 
Nevidíme dôvod na to, aby zmluvné pokuty a poplatky z omeškania a úroky z omeškania u dlžníka neboli daňovým výdavkom, pričom u veriteľa sú zdaniteľným výnosom a to bez ohľadu na to, či sú prijaté alebo nie. Zmluvné sankcie sú bežnou súčasťou obchodných vzťahov. Aj pri maximálnom úsilí daňovníka nie je vždy možné vyhnúť sa takýmto sankciám, pričom mnohokrát je daňovník penalizovaný za to, čo nemohol ovplyvniť (napr. platobná neschopnosť v stavebníctve). Navrhované nové ustanovenie penalizuje daňovníkov dvakrát. Porušený je teda princíp daňovej spravodlivosti a proporcionality, keď výdavky na strane dlžníka nie sú daňovo uznateľné, ale príjmy na strane veriteľa sú zdaňované. Pozri tiež odôvodnenie ku pripomienke k novelizačnému bodu 21. 
 	Z 	N 	Navrhované znenie podporuje platobnú disciplínu medzi podnikateľskými subjektami. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	24. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 45 
RÚZ navrhuje nasledovné znenie uvedeného ustanovenia: 

„n) Výdavky (náklady) vo výške obstarávacej ceny zásob tovaru klasifikovaného ako nebezpečný tovar podľa osobitného predpisu105a) pri jeho vyradení likvidáciou a výdavky (náklady) vo výške obstarávacej ceny zásob tovaru vyradeného likvidáciou z dôvodu uplynutia doby exspirácie, ak daňovník nepreukáže, že pred uplynutím tejto doby vykonal opatrenia na podporu ich predaja do uplynutia tejto doby formou postupného znižovania ceny, okrem bezodplatného odovzdania zásob potravín Potravinovej banke Slovenska a okrem liekov“. 

Odôvodnenie: 
Na základe navrhovaného znenia prvej časti ustanovenia §21 ods. 2 nie je zrejmé, že nedaňovým výdavkom je obstarávacia cena špecifických zásob tovaru. Zároveň, keďže existujú rôzne formy vyradenia zásob tovaru (napr. vyradenie predajom, vyradenie likvidáciou, atď.), v zmysle súčasného znenia by obstarávacia cena zásob nebezpečného tovaru vyradeného akýmkoľvek spôsobom (tzn. aj predajom) predstavovala nedaňový náklad. Navrhujeme preto upraviť prvú časť ustanovenia tak, aby bolo zrejmé, že nedaňovým výdavkom je obstarávacia cena zásob nebezpečného tovaru pri jeho vyradení likvidáciou. 

Navrhované znenie druhej časti ustanovenia §21 ods. 2 nešpecifikuje, že sa jedná o tovar, tzn. špecifické zásoby, ktoré sú obstarávané s cieľom ich ďalšieho predaja bez akýchkoľvek úprav. Zásoby obstarávané pre účely použitia vo výrobnom procese sú zvyčajne veľmi špecifické a ich použitie pre iné účely (napr. predaj) je obmedzené alebo nemožné, preto ich ponúkanie na predaj napr. pred uplynutím doby exspirácie prakticky nie je možné a predstavovalo by len nadmerné zaťažovanie daňovníka bez výsledného efektu. Z tohto dôvodu navrhujeme doplnenie ustanovenia tak, aby sa vzťahovalo len na zásoby tovaru. Zároveň, rovnako ako v prvej časti tohto ustanovenia navrhujeme spresnenie ustanovenia tak, aby sa predmetné ustanovenie vzťahovalo na vyradenie tohto tovaru likvidáciou 

 	Z 	ČA 	Návrh zákona upravený. 	
RUZ 	25. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 46, v časti §21a odsek 1 
RÚZ navrhuje uvedený bod vypustiť 

alebo na konci poslednej vety v odseku (1) za slová „nákladových úrokov“ navrhujeme doplniť slová „a súvisiacich výdavkov (nákladov) na prijaté úvery a pôžičky“ a doplniť ktorý daňovník má rátať ukazovateľ z ktorého výsledku hospodárenia a podľa akého účtovného štandardu, resp. postupu 

Odôvodnenie: 
V tomto smere už boli viaceré zmeny – tento princíp už aj bol zavedený a potom sa zistilo, že to neprinieslo žiaduci efekt. Okrem toho tu môže vzniknúť konflikt vo väzbe na transferové oceňovanie, keď na jednej strane pri poskytnutí úveru bude požadovaná patričná miera úrokovej sadzby a na druhej strane u príjemcu úveru nebude tento úrok daňovo uznateľný 

Z navrhovaného znenia nie je jasné aké všetky súvisiace výdavky (náklady) na prijaté úvery a pôžičky má zákonodarca na mysli. Či je tam potrebné zahrnúť aj tzv. commitment fee, ktorý sa platí za nečerpanie prideleného úverového rámca. 

Zo znenia ustanovenia taktiež nie je úplne zrejmé, ktorý daňovník má rátať ukazovateľ z ktorého výsledku hospodárenia (napr. ak daňovník vykazuje výsledok hospodárenia podľa medzinárodných štandardov a zároveň si vedie takú evidenciu, aby vedel vyčísliť výsledok hospodárenia aj podľa postupov podvojného účtovníctva, môže si vybrať, z ktorého výsledku hospodárenia bude vychádzať?). 
 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. Súvisiace výdavky sú bližšie špecifikované v dôvodovej správe a ďalej je potrebné vychádzať z úverovej zmluvy a z účtovnej evidencie. Presný ukazovateľ výsledku hospodárenia, z ktorého má daňovník vychádzať je uvedený v ods. 1 a použije ten výsledok hospodárenia, ktorý vykazuje na r. 100 daňového priznania k dani z príjmov právnických osôb. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	26. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 46, k časti §21a odsek 3 
RÚZ navrhuje v uvedenom bode formulovať odsek 3 nasledovne: 

„(3) Odseky 1 a 2 sa neuplatnia u dlžníka, ktorý je bankou alebo pobočkou zahraničnej banky,94) poisťovňou alebo pobočkou zahraničnej poisťovne, zaisťovňou alebo pobočkou zahraničnej zaisťovne alebo u ktorého úrokové výnosy presahujú súčet úrokových nákladov a súvisiacich výdavkov (nákladov) na prijaté úvery a pôžičky.“ 

Odôvodnenie: 
Daňovníci, ktorí poskytujú finančné produkty, napríklad lízingové spoločnosti, prostredníctvom požičaných peňazí generujú svoje výnosy, nakoľko ich požičiavajú ďalej, obdobne ako banky. Čím viac peňazí dokážu umiestniť prostredníctvom svojich produktov, tým sú vyššie ich výnosové úroky, pričom logicky narastajú aj ich nákladové úroky, nakoľko si potrebujú zaobstarať zdroje na túto činnosť. Tieto subjekty predpokladáme neboli cieľovou skupinou § 21a, avšak pravidlá podkapitalizácie by ich výrazne znevýhodnili ( diskriminovali ) oproti iným, napríklad bankovým poskytovateľom finančných produktov, u ktorých sa pravidlo podkapitalizácie nebude uplatňovať. 
 	Z 	N 	Hlavným predmetom lesingových spoločností, nie je požičiavanie a správa peňazí ale poskytovanie služieb prenájmu. Pravidlá podkapitalizácie upravujú úverové vzťahy a z nich vyplývajúce platenie úrokov medzi prepojenými osobami a preto nie je dôvod upravovať pravidlá podkapitalizácie o úverové vzťahy s neprepojenými osobami. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	27. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 50 
RÚZ navrhuje uvedený novelizačný bod vypustiť 

Odôvodnenie: 
Nesúhlasíme s tvrdením uvedeným v dôvodovej správe, že tým, že daňovník uplatňuje výdavky na PHL paušálne vo výške 80% automaticky nedeklaruje to, že zvyšných 20% sú výdavky na osobnú spotrebu. Paušálne výdavky na PHL boli zavedené ako zjednodušenie, aby daňovník nemusel viesť knihu jázd a počítať nadspotrebu hlavne vtedy, ak motorové vozidlo používa len na podnikanie. V tomto zmysle DR SR aj usmerňovalo daňovníkov. V dokumente „Zmeny týkajúce sa uplatňovania výdavkov (nákladov) na spotrebované pohonné látky“ z októbra 2009 DR SR uvádza: „Ak daňovník využije možnosť uplatnenia výdavkov na spotrebované PHL vo forme paušálnych výdavkov vo výške 80%, nedeklaruje tým skutočnosť, že motorové vozidlo využíva na podnikanie na 80%. Ostatné výdavky vynaložené na dosiahnutie zdaniteľného príjmu (napr. odpisy, nákup náhradných dielov, opravy) zahrnie do základu dane v takom pomere, v akom preukázateľne motorové vozidlo využíva na podnikanie, v uvedenom prípade na 100%.“ 
S týmto tvrdením DRSR sa stotožňujeme a nevidíme dôvod, aby daňovník musel uplatniť paušál 80% aj na ostatné náklady súvisiace s motorovým vozidlom vrátane odpisov 
 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou sa odstraňuje rozpor medzi uplatňovaním daňových výdavkov v plnej výške a paušálnymi výdavkami vo výške 80 % spotreby PHL. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	28. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 51 
V navrhovanom znení § 25 ods. 3 navrhujeme čiarku za „písm. b)“ nahradiť bodkou a nasledujúci text vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Uvedené navrhujeme z dôvodu, aby sa pri predaji majetku, z ktorého odpisy neboli v plnej miere uznané za daňové, považoval za zostatkovú cenu rozdiel medzi vstupnou cenou tohto majetku a iba odpismi, ktoré boli uplatnené ako daňové. Opačný stav by viedol k dvojitému zdaneniu toho istého príjmu a bol by tak v rozpore s princípmi daňovej spravodlivosti. 
 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou sa stratí význam ustanovenia § 17 ods. 34, § 19 ods. 3 písm. l) a t). 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - od pripomienky bolo upustené. 	
RUZ 	29. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 53 
RÚZ navrhuje tento novelizačný bod a s ním súvisiace ustanovenia §52 zd odsek 2 vypustiť 

Odôvodnenie: 
Zavedenie nových odpisových skupín a preraďovanie hmotného majetku medzi odpisovými skupinami predstavuje pre spoločnosti s veľkým počtom majetkových položiek značnú administratívnu záťaž. Nerozumieme celkom dôvodom prečo sa takto rozlišuje, a to až o 20 rokov, doba odpisovania pri výrobných a nevýrobných priestoroch. Okrem toho, ako by sa mala napr. zaradiť a odpisovať budova, ktorá je používaná kombinovane – t.j. časť je výrobná hala , ale sú v nej aj kancelárske administratívne priestory. 
 	Z 	N 	Daňová doba odpisovania u nevýrobných budov sa zosúľaďuje s dobou odpisovania budov členských štátov EÚ. Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník, ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6. Postup pri odpisovaní budov, ktoré sú využívané kombinovane je riešený v navrhovanom znení § 26 ods. 1. 

Rozporové konania konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	30. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 55 
RÚZ navrhuje vypustiť túto zmenu a ponechať ustanovenie § 26 ods. 3 v pôvodnom znení 

Odôvodnenie: 
Nevidíme dôvod na to, aby boli určité druhy majetku v metóde odpisovania „znevýhodnené“ oproti ostatným. Navyše v zmysle prechodných ustanovení je treba zmenu vykonať aj u majetku, ktorý bol zaradený pred 1.1.2015 a odpisovaný zrýchlene, čo nepovažujeme za vhodné. Súčasné znenie aj navrhované znenie zákona ustanovuje, že metódu odpisovania nie je možné meniť po celú dobu odpisovania, preto by bolo systematické, aby ani v tomto prípade nebolo možné metódu už odpisovaného majetku meniť. 

Možnosť výberu spôsobu odpisovania je pre daňovníka snáď najvýznamnejší nástroj daňovej optimalizácie a plánovania, ktoré cieľom u poctivých daňovníkov je nevytvárať si daňové straty, a tým odvádzať daň pre štát. Rovnako to motivuje daňovníkov k vytváraniu prostriedkov pre ďalší rozvoj podnikania tak, aby bol konkurencie schopný na trhu (modernizácia, rekonštrukcia a pod.). Nechápeme preto dôvody na túto zmenu, ktorá opäť limituje daňovníka 
 	Z 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	31. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 56 
RÚZ navrhuje v znení §26 ods.8 doplniť na konci prvej vety za slovami : „...spôsobom podľa §27“ slová „a §28 .“ Druhú vetu v § 26 ods.8 v znení platnom od 1.1.2015 navrhujeme vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Podľa znenia komentára k bodu 56 predpokladáme, že zámerom nebolo neumožniť zrýchlené odpisovanie v 2. a 3. odpisovej skupine, ak je predmet obstaraný formou finančného prenájmu. Takto zadefinovaný limit špeciálne pre osobné automobily klasifikácie produktov 29.10.2 obstarané formou finančného prenájmu je v porovnaní s podmienkami v §17 ods.34 diskriminačný. § 17 ods. 34 je definovaný všeobecne, bez ohľadu na formu obstarania, a teda sa uplatní aj na osobné automobily klasifikácie produktov 29.10.2 obstarané formou finančného lízingu. 
 	Z 	ČA 	Doplnený zrýchlený spôsob odpisovania úpravené v nadväznosti na znenie ustanovenia § 17 ods. 34 návrhu zákona. 	
RUZ 	32. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 60 
RÚZ navrhuje ponechať pri odpisovej skupine 6 dobu odpisovania na súčasných 20 rokov 

Odôvodnenie: 
Nerozumieme celkom dôvodom prečo sa takto rozlišuje, a to až o 20 rokov, doba odpisovania pri výrobných a nevýrobných priestoroch. Okrem toho, ako by sa mala napr. zaradiť a odpisovať budova, ktorá je používaná kombinovane – t.j. časť je výrobná hala , ale sú v nej aj kancelárske administratívne priestory. 
 	Z 	N 	Daňová doba odpisovania u nevýrobných budov sa zosúlaďuje s dobou odpisovania budov členských štátov EÚ. Úprava kombinovaného použitia budovy a jej odpisovanie je vymedzené priamo v § § 26 ods. 2 návrhu zákona. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	33. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 64, v časti §30c, odsek 1, písm. a) 
RÚZ navrhuje v uvedenom ustanovení upraviť znenie ustanovenia nasledovne: “75% výdavkov (nákladov) vynaložených na výskum a vývoj v zdaňovacom období, za ktoré sa podáva daňové priznanie” 

Odôvodnenie: 
Podľa schválenej Stratégie výskumu a inovácií pre inteligentnú špecializáciu Slovenskej republiky (RIS3 SK) majú sa výdavky na výskum ma vývoj v SR zvýšiť na 1,2% HDP, pričom podiel ich zabezpečenia má byť v pomere 2:1 z podnikateľských a verejných zdrojov. To znamená zvýšiť v cieľovom roku súčasné ročné výdavky podnikateľskej sféry na výskum ma vývoj z cca 200 mil. EUR na výšku 500 mil. EUR. Navrhovaný 25%-ný odpočet nákladov na výskum a vývoj nevytvára dostatočné motivačné prostredie pre dosiahnutie stanoveného cieľa RIS3 SK, preto navrhujeme jeho zvýšenie na 75%, čo je primerané daňovým úľavám uplatňovaným pre VaV v rámci členských krajín EU. 
 	Z 	N 	Navrhnuté percento odpočtu nákladov na výskum a vývoj bolo výsledkom spoločných rokovaní so zástupcami zamestnávateľov aj zamestnancov. V budúcnosti je možné uvedené percento prehodnotiť, ak sa ukáže že tento nástroj je prínosom pre rozvoj podnikového výskumu a vývoja. 

Rozporové konanie konané dňa 1.8.2014 - pripomienka nebola akceptovaná - rozpor trvá. 	
RUZ 	34. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 75, v časti §52 zd, odsek 1 
RÚZ navrhuje uvedené ustanovenie vypustiť 

Odôvodnenie: 
Použitie predpisu účinného po 31. decembri 2014 na zmluvy uzatvorené už od 1. januára 2004 (11 rokov spätne) je retroaktívne a zrejme ide o chybu v písaní. 
 	Z 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. V roku 2015 sa odpisy vypočítajú podľa § 27 ods. 1 alebo § 28 ods. 2 zákona. 	
RUZ 	35. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 75, v časti §52 zd, odsek 6 
RÚZ navrhuje upraviť znenie tohto ustanovenia nasledovne: „Postup podľa § 26 ods. 3 v znení účinnom od 1. januára 2015 sa použije na hmotný majetok uvedený do užívania po 31.12.2014. 

Odôvodnenie: 
Retrospektíva, ktorú zavádza navrhovaná novela v tejto časti, je v rozpore so samotným ustanovením § 26 ods. 3 zákona, ktorý hovorí o tom, že spôsob odpisovania, ktorý určí daňovník pre každý novoobstaraný majetok, nemožno zmeniť po celú dobu jeho odpisovania. Okrem toho by to prinieslo opätovne ďalší zmätok pri odpisovaní ako tomu bolo napr. v roku 2012, keď sa odpis v prvom roku počíta iba vo výške pomernej časti podľa mesiacov užívania majetku, ale pre účely vyčíslenia zostatkovej ceny v ďalších rokoch sa berie do úvahy teoretický nekrátený odpis v prvom roku. 

Spôsob odpisovania sa všeobecne nemá meniť – to je jeden zo základných princípov pri odpisovaní majetku, ktorý je uvedený aj v zákone § 26, odsek 3. Preto je ustanovenie § 52zd, odsek (6) v priamo rozpore s § 26, odsek 3. Navyše účtovné systémy nie sú schopné takéto zmeny vykonať v tak krátkej dobe aká sa očakáva medzi schválením zákona a jeho implementáciou. V prípade, ak by bola účinnosť novely zákona v tomto bode posunutá, odhliadnuc od časového hľadiska, je potrebné zohľadniť skutočnosť, že daňovníkom v súvislosti s úpravou už v minulosti zaradeného a odpisovaného majetku vzniknú dodatočné administratívne a finančné náklady nakoľko príslušné účtovné systémy, ktoré sú pre daňovníkov prispôsobované externými dodávateľmi budú musieť títo dodávatelia upraviť tak, aby zohľadňovali navrhované zmeny. V tomto ustanovení nie je riešené v akom momente má spôsob odpisovania zmeniť daňovník s hospodárskym rokom. 

Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujeme spôsob odpisovania pri existujúcich majetkoch nemeniť 
 	Z 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6. 	
RUZ 	36. Zásadná pripomienka k čl. I., novelizačný bod číslo 76, v časti Príloha č. 6, bod 18 
Navrhujeme buď spresniť položku 18 „Ostatné nezaradené“ číslom KP alebo ju vypustiť, pretože takto uvedená položka je neaplikovateľná v praxi. 

Odôvodnenie: 
Nie je prípustné, aby v zákone bolo určená skupina, do ktorej je možné zaradiť čokoľvek podľa subjektívneho názoru daňovníka, či daňového úradníka, či súdu a pod. Zákon musí byť presný, jasný a adresný a schopný aplikovania v praxi. 
 	Z 	A 	Uvedené v dôvodovej správe. 	
RUZ 	37. Zásadná pripomienka k čl. III., novelizačný bod číslo 15 
V navrhovanom znení navrhujeme za písm. f) doplniť text: „a účtovná jednotka ich neopraví v lehote stanovej vo výzve“ 

Odôvodnenie: 
Uvedené doplnenie navrhuje z dôvodu, aby v prípade, ak účtovná závierka neobsahuje správne vyplnené všeobecné náležitosti podľa § 17 ods. 2 písm. a) až f), nepovažuje sa za nedoručenú automaticky, ale až po ich neopravení v lehote stanovenej vo výzve. Opačná situácia by viedla k prílišnej tvrdosti zákona z číro formalistických dôvodov. 
 	Z 	A 	Uvedené ustanovenie bolo prepracované a bolo doplnené v zmysle pripomienky. 	
RUZ 	38. Zásadná pripomienka k čl. V., novelizačný bod číslo 48 
RÚZ navrhuje v rámci tejto prílohy vyňať služby v skupine 55.90 Ostatné ubytovanie. 
Odôvodnenie: 
Podľa prieskumu realizovaného Zväzom hotelov a reštaurácií SR majú ubytovacie zariadenia hotelového typu, ktoré poskytujú okrem ubytovacích služieb aj stravovacie a iné doplnkové služby, zavedené ERP aj na ubytovacie služby. Podľa prieskumu sa jedná o viac ako 90% prevádzkarní. Prieskum ďalej ukázal, že podiel tržieb za ubytovacie služby inkasovaných v hotovosti sa pohybuje v rozsahu 15-17% z celkových tržieb za ubytovanie. Zavedenie povinnosti ERP pre všetky typy ubytovacích zariadení sa dotkne predovšetkým malých podnikov a mikropodnikov. V zmysle vyhlášky č.277/2008 ktorou sa ustanovujú klasifikačné znaky na ubytovacie zariadenia, sa jedná hlavne o kategóriu ubytovanie na súkromí. Pre tieto zariadenia znamená zavedenie povinnosti mať ERP resp. virtuálnu RP zvýšenú administratívnu a hlavne finančnú záťaž. Príjem z ubytovacích služieb v tejto kategórií zariadení je len doplnkovým príjmom a nie hlavným príjmom prevádzkovateľa. Náklady súvisiace so zabezpečením ERP alebo koncových zariadení schopných komunikovať v prostredí novo zavádzanej virtuálnej RP sú z hľadiska príjmov v tejto kategórií podnikania výraznými nákladmi, a zavedenie takejto povinnosti bude mať za následok zrušenie prevádzok, čo bude mať výrazný dopad na poskytovanie ubytovacích služieb v regiónoch, v ktorých absentuje iný druh ubytovania. Zachovanie výnimky pre túto kategóriu ubytovacích služieb nebude mať dosah na cieľ, ktorý sa sleduje zavedení tohto opatrenia- zabrániť kráteniu prijatých tržieb pri predaji tovaru a poskytovaných služieb a tým dosiahnuť aj vyšší výber daní. 

 	Z 	N 	Používanie elektronickej registračnej pokladnici, resp. virtuálnej registračnej pokladnici sa navrhuje z dôvodu, aby nedochádzalo pri poskytovaní týchto služieb zo strany podnikateľov ku kráteniu prijatých tržieb, ako aj z dôvodu ochrany zákazníka, t. j. aby zákazník dostal pri zaplatení relevantný pokladničný doklad. 	
RUZ 	39. Zásadná pripomienka k čl. V., novelizačný bod číslo 48 
RÚZ navrhuje v rámci tejto prílohy vyňať služby v skupine 86.21 Činnosti všeobecnej lekárskej praxe, 86. 22 Činnosti špeciálnej lekárskej praxe a 86.23 Zubná lekárska prax 

Odôvodnenie: 
V rámci Programu stability SR na roky 2014 až 2017 na zabezpečenie konsolidácie verejných financií vláda zverejnila opatrenia, ktoré by mali byť zapracované do návrhu východísk rozpočtu na roky 2015 – 2017. V rámci predmetných opatrení schválila aj rozšírenie povinnosti používať elektronické registračné pokladnice (ERP) na evidenciu tržieb u ambulantných všeobecných lekárov a špecialistov. 
Systém organizácie práce a personálne vybavenie malých ambulantných zdravotníckych zariadení s úväzkom do štyroch lekárskych miest neumožňuje zabezpečiť školeného pracovníka na obsluhu registračnej pokladnice. Zdravotnícky personál obsluhu registračnej pokladnice nemá v pracovnej náplni a zmena pracovnej náplne zdravotníckeho personálu ako aj prípadná porucha elektronickej pokladnice by mohli vážnym spôsobom narušiť plynulosť prevádzky a priebeh poskytovania zdravotnej starostlivosti v týchto zariadeniach. Navyše už doterajšie administratívne povinnosti a hlásenia, vyplývajúce zdravotníckym pracovníkom zo súčasne platnej legislatívy, sú za hranicou únosnosti. Platby v malých ambulantných zariadeniach sú obvykle nepravidelné a väčšinu dní je to len niekoľko Eur za potvrdenia o návšteve lekára, sporadicky za nadštandardné termíny. Platby od zdravotných poisťovní, platby za plánované zákroky u chirurgických odborov alebo v zariadeniach jednodňovej ambulantnej starostlivosti prebiehajú bankovým prevodom na účet zariadenia. 

Alternatívne by bolo možné formulovať ustanovenia, tak, že z povinnosti používať registračné pokladnice v ambulantných zdravotníckych zariadeniach vynechajú zariadenia s pracovnými úväzkami do štyroch lekárskych miest. 
 	Z 	N 	Používanie elektronickej registračnej pokladnici, resp. virtuálnej registračnej pokladnici sa navrhuje z dôvodu, aby nedochádzalo pri poskytovaní týchto služieb zo strany podnikateľov ku kráteniu prijatých tržieb, ako aj z dôvodu ochrany pacienta, t. j. aby pacient dostal pri zaplatení relevantný pokladničný doklad. 	
ZMOS 	 
ZMOS akceptuje snahu predkladateľa o lepšie zadefinovanie primeranosti daňových nákladov, navrhované zmeny v odpisovaní majetku, vyňatie náhrady nemajetkovej újmy z oslobodených príjmov od dane, ako aj ostatné opatrenia smerujúce k zvýšeniu daňovej spravodlivosti (napr. zdanenie nepeňažných darov od farmaceutických spoločností lekárom. Tiež návrh na daňové zvýhodnenie subjektov rozvíjajúcich vlastný výskum a vývoj. 

ZMOS nemá k návrhu žiadne zásadné pripomienky. 
 	O 	A 	 	
 	čl. V novelizačný bod 14 a nasl. 
Odporúčame zvážiť ponechanie akreditácie ako požiadavky na subjekt vykonávajúci certifikáciu elektronickej registračnej pokladnice. 

Odôvodnenie: 
V súčasnosti účinnom zákone je ustanovená akreditácia ako podmienka vykonávania certifikácie elektronickej registračnej pokladnice akreditovanou osobou. Návrh novely predpokladá prenesenie povoľovacej právomoci o prepustení elektronickej registračnej pokladnice do používania z akreditovanej osoby na Colný úrad Bratislava, ktorý bude vydávať rozhodnutie o splnení požiadaviek na elektronickú registračnú pokladnicu a rozhodnutie o certifikácii. Nie je zrejmé akým spôsobom Colný úrad Bratislava chce vykonať posúdenie alebo zabezpečiť vykonanie posúdenia splnenia požiadaviek kladených na elektronické registračné pokladnice týmto zákonom (§ 4 ods. 4 a nasl.), nakoľko dôvodová správa je v týchto bodoch značne stručná. Odporúčame preto zvážiť ponechanie požiadavky akreditácie subjektu, ktorý bude vykonávať posúdenie splnenia požiadaviek kladených na elektronické registračné pokladnice týmto zákonom a tak isto ponechať posúdenie ich splnenia na orgán posudzovania zhody, ktorý je materiálne (technicky) aj odborne (personálne) vybavený. 
Akreditácia je v zmysle čl. 2 bodu 10 nariadenia č. 765/2008/ES potvrdenie vnútroštátneho akreditačného orgánu o tom, že orgán posudzovania zhody spĺňa požiadavky vykonávať špecifické činnosti posudzovania zhody stanovené harmonizovanými normami a v prípade potreby akékoľvek dodatočné požiadavky vrátane tých, ktoré sú stanovené v príslušných sektorových systémoch. Vzhľadom na uvedené je zrejmé, že akreditácia udelená Slovenskou národnou akreditačnou službou podľa zákona č. 505/2009 Z. z. o akreditácii orgánov posudzovania zhody a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov je potvrdením toho, že akreditovaná osoba je odporne spôsobilá vykonať posúdenie splnenia požiadaviek ustanovených zákonom pre elektronické registračné pokladnice. 
 	O 	N 	Nadväzne na stanovisko SNAS, podľa ktorého CÚ BA, resp. iný orgán môže vykonávať certifikáciu elektronických registračných pokladníc, pričom k predmetnému konaniu je postačujúce tento proces certifikácie legislatívne upraviť priamo v zákone č. 289/2008 Z. z. v zn. n. p. a nie je potrebná akreditácia od SNAS. 
CÚ BA je technicky vybavený na výkon certifikácie. 	
Verejnosť 	K čl. I § 41 zákona o dani z príjmov 
V § 41 odseky 10 a 11 znejú: 
„(10) Ak v súlade s osobitným predpisom134) došlo k zmene účtovného obdobia na hospodársky rok, je súčasne hospodársky rok aj zdaňovacím obdobím. 

(11) Pri zmene zdaňovacieho obdobia, ktorým je 
a) kalendárny rok, na hospodársky rok sa obdobie od začiatku kalendárneho roka do dňa predchádzajúceho zmene zdaňovacieho obdobia na hospodársky rok považuje za samostatné zdaňovacie obdobie, 
b) hospodársky rok, na kalendárny rok sa obdobie po skončení zdaňovacieho obdobia, ktorým je hospodársky rok, do dňa predchádzajúceho zmene zdaňovacieho obdobia na kalendárny rok považuje za samostatné zdaňovacie obdobie, 
c) hospodársky rok, na iný hospodársky rok sa obdobie po skončení zdaňovacieho obdobia, ktorým je hospodársky rok, do dňa predchádzajúceho zmene zdaňovacieho obdobia na iný hospodársky rok považuje za samostatné zdaňovacie obdobie.“ 

§ 41 sa dopĺňa odsekom 12, ktorý znie: 
„(12) Na podanie daňového priznania za zdaňovacie obdobia podľa odsekov 10 a 11 sa primerane použijú ustanovenia tohto zákona o lehotách na podávanie daňového priznania (§ 49).“ 

Odôvodnenie: 

V zmysle čl. 4 ods. 1 legislatívnych pravidiel tvorby zákonov má zákon upravovať v príslušnej oblasti všetky základné spoločenské vzťahy. Pri zmene účtovného obdobia a taktiež zdaňovacieho obdobia nutne vznikajú kratšie medziobdobia. Zákon o dani z príjmov v doterajšom znení (§ 41 ods. 10 a 11) nevymedzuje tieto medziobdobia ako samostatné zdaňovacie obdobia vyčerpávajúco; absentuje medziobdobie pri zmene zdaňovacieho obdobia, ktorým je hospodársky rok na iný hospodársky rok. Navrhovanými úpravami v § 41 zákona o dani z príjmov sa prehľadne definujú samostatné zdaňovacie obdobia, ktoré vznikajú v dôsledku zmien účtovných období a taktiež sa jednoznačne ukladá daňovníkom povinnosť podať daňové priznanie za tieto samostatné zdaňovacie obdobia a za zdaňovacie obdobie, ktorým je hospodársky rok, v termínoch na predloženie daňových priznaní (§ 49 zákona o dani z príjmov). Definícia hospodárskeho roka ako zdaňovacieho obdobia zostáva ponechaná v doterajšom znení. 
 	O 	N 	Nad rámec novely zákona. 	
Verejnosť 	§ 2 písm. i) 
navrhujeme za navrhované vložené slová „pričom pri využívaní majetku, ktorý môže mať charakter osobnej spotreby a s ním súvisiacich výdavkov je daňový výdavok uznaný len v primeranej výške k dosiahnutým zdaniteľným príjmom“ doplniť presnú špecifikáciu výdavkov charakteru osobnej spotreby priamo v zákone alebo ako prílohu nakoľko takto vložené slová vedú k subjektívnemu posudzovaniu majetku charakteru osobnej spotreby 	O 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6 	
Verejnosť 	§ 17 odsek 19 
V § 17 odsek 19 sa navrhuje, aby súčasťou základu dane daňovníka len po zaplatení boli: 
c) náklady na marketingové a iné štúdie, náklady na prieskum trhu a náklady na získanie noriem a certifikátov, zahrňované rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník o týchto nákladoch účtoval alebo evidoval podľa § 6 ods.11 
Navrhujeme do § 17, odsek 19, písmeno c) doplniť za slová „......náklady na získanie noriem a certifikátov v obstarávacej cene vyššej ako 1700 eur, zahrňované rovnomerne počas 36 mesiacov .....“. 	O 	N 	Do zákona bude doplnený odkaz na zákon č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení neskorších predpisov, pričom marketingové štúdie sú obsiahnuté § 37 ods. 12 v Postupoch účtovania pre podnikateľov účtujúcich v sústave podvojného účtovníctva. Výnimkou sú normy a certifikáty, ktoré sa budú zahrňovať do základu dane počas trvania ich platnosti, najviac počas 36 mesiacov. Lehota sa počíta od zaplatenia, nie od zaúčtovania. 	
Verejnosť 	§ 17 odsek 19, písmeno d) 
V § 17 odsek 19, písmeno d) navrhujeme nasledovné: 
„odplaty (provízie) za sprostredkovanie, a to aj ak ide o sprostredkovanie na základe mandátnych zmlúv alebo podobných zmlúv najviac do výšky 30% z hodnoty sprostredkovaného obchodu“ 	O 	N 	Navrhovaná úprava bola vykonaná z dôvodu zamedzenia daňových únikov. 	
Verejnosť 	§ 20 ods. 9 písm. a) 
V § 20 ods. 9 písm. a) sa vypúšťajú slová „ zostavenie, overenie, zverejnenie účtovnej závierky a výročnej správy a na zostavenie daňového priznania.“ Do § 20 ods. 9 písm. a) žiadame doplniť „Rezervy na nevyfakturované dodávky a služby sú daňovým výdavkom vo výške poskytnutých zálohových platieb za predmetné nevyfakturované dodávky a služby“. 	O 	N 	Podľa súčasného znenia zákona je daňovým výdavkom tvorba rezervy na nevyfakturované dodávky, pričom použitie tejto rezervy už nie je daňovým výdavkom. Navrhovaným znením sa teda uzná až úhrada nevyfakturovaných dodávok, čo znamená že v zásade dôjde len k posunu uznania výdavku do zdaňovacieho obdobia, v ktorom boli dodávky a služby zaplatené. 
Uvedené je zapracované aj v kontexte navrhovaného znenia § 17 ods. 19, t.j. výdavkov uznávaných až po zaplatení. 
 	
Verejnosť 	§ 26 odsek 1 
V § 26 odsek 1, druhá veta znie 
„doba odpisovania je 
Odpisová skupina Doba odpisovania 
1 4 roky 
2 6 rokov 
3 8 rokov 
4 12 rokov 
5 20 rokov“. 	O 	N 	Slovenská republika patrí v rámci členských štátov EÚ medzi krajiny s najnižšou dobou odpisovania hmotného a nehmotného majetku. 	
Verejnosť 	§ 26 odsek 3 
V § 26 odsek 3, navrhujeme ponechať znenie: 
„Daňovník odpisuje hmotný majetok metódou rovnomerného odpisovania (§ 27) alebo metódou zrýchleného odpisovania (§ 28). Spôsob odpisovania určí daňovník pre každý novoobstaraný hmotný majetok a nemožno ho zmeniť po celú dobu jeho odpisovania.“ 	O 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný len pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
Verejnosť 	K návrhu zákona ako celku 
Vec: Pripomienkové konanie k materiálu rezortné číslo MF/17664/2014-721 k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony 

V zmysle čl. 13 ods. 3 a 14 ods. 6 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky, schválených uznesením vlády SR č. 352, v znení uznesenia vlády SR č. 693, uznesenia vlády SR č. 895, uznesenia vlády SR č. 163, uznesenia vlády SR č. 472, uznesenia vlády SR č. 210, uznesenia vlády SR č. 620 a uznesenia vlády SR č. 680 (ďalej len „legislatívne pravidlá“) zasielame hromadnú pripomienku k materiálu rezortné číslo MF/17664/2014-721 - návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony. 

Znenie hromadnej pripomienky je zaslané prostredníctvom Portálu právnych predpisov elektronicky. Zoznam fyzických osôb a právnických osôb, ktoré sa s ňou stotožnili zašleme predkladateľovi iným spôsobom v súlade s čl. 14 ods. 6 legislatívnych pravidiel. 

Za splnomocnenca pre zastupovanie pri rokovaní o hromadnej pripomienke určujeme doc. Ing. Miroslava Beblavého, PhD., Koperníkova 47, Bratislava 821 04 a ako jeho zástupcu Vincenta Bujňáka, Pod papierňou 46, Bardejov 085 01. Žiadame, aby v prípade, že navrhovateľ úplne alebo čiastočne nevyhovie predmetnej hromadnej pripomienke verejnosti, uskutočnil rozporové konanie v zmysle čl. 14 ods. 6 legislatívnych pravidiel. 

Znenie hromadnej pripomienky verejnosti: 

K návrhu zákona ako celku 

Ministerstvo financií Slovenskej republiky (ďalej len „Ministerstvo“) ako predkladateľ navrhuje v čl. I novelizačnom bode 25 nové obmedzenie pre podnikateľov v tom zmysle, že ak ukončia svoje hospodárenie v strate, nebudú si môcť odpísať celú kúpnu cenu osobného motorového vozidla, ale najviac 48 000 eur. V zhode s týmto princípom, avšak berúc do úvahy špecifiká orgánov verejnej moci žiadame, aby ministerstvo do návrhu zákona vložilo novelizačné body, ktorými sa zabezpečí, že právnické osoby, ktoré sú zamestnávateľmi pri výkone práce vo verejnom záujme podľa osobitného predpisu, okrem Ministerstva vnútra Slovenskej republiky pre účely zabezpečenia ochrany ústavných činiteľov a diplomatických misií, budú môcť obstarávať osobné motorové vozidlá s obstarávacou cenou najviac 48 000 eur. Toto obmedzenie sa zo zákona neuplatní vtedy, keď rozpočet verejnej správy nebude mať v predchádzajúcom roku rozpočtovaný schodok. 

Odôvodnenie: 

Ministerstvo sa návrhom zákona okrem iného snaží zamedziť takým praktikám podnikateľov, keď si pred koncom roka kúpia drahé osobné motorové vozidlá s cieľom znížiť základ dane a vykázať tak stratu. Táto a ďalšie zmeny zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov by mali mať pozitívny vplyv na rozpočet verejnej správy vo výške 2,5 milióna eur. 

Ako podporovatelia hromadnej pripomienky sme v tejto súvislosti presvedčení o potrebe pozitívnych vplyvov na rozpočet verejnej správy nielen z príjmovej stránky, ale aj zo stránky výdavkovej. Berúc do úvahy skutočnosť, že štát každoročne hospodári „v strate“ žiadame obmedzenie orgánov verejnej moci a ďalších právnických osôb uvedených v znení hromadnej pripomienky pri nákupe osobných motorových vozidiel. Toto obmedzenie sa zo zákona neuplatní vtedy, keď rozpočet verejnej správy nebude mať v predchádzajúcom roku rozpočtovaný schodok, pričom sa vychádza zo zásady zodpovedného hospodárenia, vyplývajúcej z ústavného zákona č. 493/2011 Z. z. o rozpočtovej zodpovednosti. 

Prijatím znenia hromadnej pripomienky v návrhu zákona sa zabráni podobnému nehospodárnemu nakladaniu s verejnými prostriedkami, ako to bolo v prípade kúpy Mercedesu S350 Národnou bankou Slovenska za 89 000 eur, Mercedesu E400 Správou štátnych hmotných rezerv za 67 000 eur, Mercedesu E350 Univerzitou Komenského za 63 000 eur či Volva XC60 Slovenskou správou ciest za 48 000 eur. 

Rozumieme, že pre potreby ochrany najvyšších ústavných činiteľov môže v budúcnosti nastať situácia, kedy bude vhodné kúpiť osobné motorové vozidlo aj vo vyššej hodnote. Pre tento prípad bude mať výnimku z navrhovaného obmedzenia Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky v rámci výkonu činností Úradu pre ochranu ústavných činiteľov a diplomatických misií. 

Podporovatelia hromadnej pripomienky sú presvedčení, že prijatie obmedzenia by pre verejnú správu predstavovalo pozitívne vplyvy z rozpočtového hľadiska, a zároveň by stále ponechávalo rozumný priestor pre kúpu takých osobných motorových vozidiel, ktoré budú bezpečne a spoľahlivo pomáhať pri plnení úloh príslušných orgánov a organizácií. 

Túto hromadnú pripomienku považujeme za zásadnú. 	O 	A 	Ministerstvo financií SR akceptuje hromadnú pripomienku týkajúcu sa obmedzenia výdavkov na obstaranie osobných motorových vozidiel do výšky 48 000 eur pre právnické osoby, ktoré sú zamestnávateľmi pri výkone práce vo verejnom záujme podľa osobitného predpisu, okrem Ministerstva vnútra SR pre účely zabezpečenia ochrany ústavných činiteľov a diplomatických misií. Zároveň Ministerstvo financií SR upozorňuje na skutočnosť, že navrhované opatrenie nie je možné zapracovať do zákona o dani z príjmov, nakoľko tento zákon nerieši obmedzovanie nákladov verejnej správy. Uvedená hromadná pripomienka bude zapracovaná v rámci legislatívneho procesu iného zákona, ktoré je v gescii Ministerstva financií SR a ktorý upravuje oblasť verejnej správy.  	
Dôvera zp a.s. 	Bod 1 článku I Návrhu zákona 
Navrhujeme bod 1 vypustiť v celom rozsahu. 

Pokiaľ predkladateľ Návrhu zákona nebude túto pripomienku akceptovať, navrhujeme doplniť presnú definíciu slov „v primeranej výške“. 

Odôvodnenie: Ustanovenie § 2 písm. i) upravuje definíciu pojmu daňový výdavok tak, že je ním výdavok (náklad) na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov preukázateľne vynaložený daňovníkom, zaúčtovaný v účtovníctve daňovníka alebo zaevidovaný v evidencii daňovníka podľa § 6 ods. 11. Podľa návrhu by malo dôjsť k možnosti uznania daňového výdavku pri využívaní majetku, ktorý môže mať charakter osobnej potreby, len v primeranej výške k dosiahnutým zdaniteľným príjmom. 
Navrhujeme vypustiť predmetný bod Návrhu zákona v celom rozsahu, nakoľko bude môcť podľa nášho názoru spôsobovať v prípade daňovej kontroly spornú aplikáciu, z dôvodu použitia nejasného slovného spojenia „v primeranej výške“. Pokiaľ nebude primeraná výška definovaná, nebude možné posúdiť, či je alebo nie je takou výškou, t.j. v praxi môže dochádzať k svojvôli správcu dane pri uplatňovaní tohto ustanovenia. 

Pokiaľ nemožno tento návrh akceptovať, navrhujeme, aby bol tento pojem v zákone presne definovaný. 
 	Z 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6. 	
Dôvera zp a.s. 	Bod 8 článku I Návrhu zákona 
Do ustanovenia § 8 sa v odseku 1 dopĺňa podľa Návrhu zákona nové písmeno n), ktoré znie: „náhrady nemajetkovej ujmy.“. V súčasnosti je tento príjem oslobodený od dane z príjmov podľa § 9 ods. 2 písm. i). Dovoľujeme si upozorniť na skutočnosť, že podľa zákona č. 580/2004 Z. z. o zdravotnom poistení a o zmene a doplnení zákona č. 95/2002 Z. z. o poisťovníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov sú predmetom odvodov na zdravotné poistenie aj všetky príjmy na základe § 8 zákona o dani z príjmov. 

V tejto súvislosti upozorňujeme na to, že pokiaľ budú tieto príjmy zahrnuté do ustanovenia § 8, mal by sa predkladateľ Návrhu zákona vysporiadať s otázkou odvodov na zdravotné poistenie (zahrnúť ich alebo vyňať z odvodovej povinnosti) a upraviť aj plnenie oznamovacej povinnosti pre účely vykonávania ročného zúčtovania zdravotného poistenia zo strany Finančného riaditeľstva (dávky). Pokiaľ by došlo k vyňatiu, mali by sa adekvátne upraviť tlačivá pre daň z príjmov. 
 	O 	N 	Kedže náhrady nemajetkovej ujmy sú súčasťou čiastkového základu dane podľa § 8 zákona, nie je potrebná dodatočná úprava v zákone o zdravotnom poistení, pretože uvedené je už v súčasnosti obsiahnuté v zákone o zdravotnom poistení, t.j. príjmy podliehajú zdravotnému poisteniu. 	
Dôvera zp a.s. 	Bod 21 v spojení s bodom 44 článku I Návrhu zákona 
Navrhujeme doplniť v § 17 ods. 19 písmeno f), ktoré znie: 

„f) zmluvné pokuty, poplatky z omeškania, paušálna náhrada nákladov spojených s uplatnením pohľadávky, 78a) a úroky z omeškania 79) okrem úrokov z omeškania z úverov platených bankám a prijatých bankami a úrokov v prípade vzniku nepovoleného debetného zostatku na bežnom účte platených bankám a prijatých bankami.“. 

Odôvodnenie: Bodom 21 sa úplne mení ustanovenie § 17 ods. 19. Tým dochádza k úplnému vypusteniu doterajšieho znenia odseku 19, podľa ktorého zmluvné pokuty, poplatky z omeškania, paušálna náhrada nákladov spojených s uplatnením pohľadávky, kompenzačné platby vyplácané podľa osobitného predpisu a úroky z omeškania okrem úrokov z omeškania z úverov platených bankám a prijatých bankami a úrokov v prípade vzniku nepovoleného debetného zostatku na bežnom účte platených bankám a prijatých bankami, sa zahŕňali do základu dane u veriteľa po prijatí úhrady alebo u dlžníka po ich zaplatení. 

Naopak, bodom 44 sa navrhuje doplniť, že daňovým výdavkom tiež nie sú paušálna náhrada nákladov spojených s uplatnením pohľadávky 78a), zmluvné pokuty, poplatky z omeškania, a úroky z omeškania u dlžníka. 

Rozumieme, že pokiaľ dlžník neplní včas svoj záväzok, nemal by uvedené výdavky zahrnúť do daňových výdavkov a mal by o túto sumu zvýšiť svoj základ dane a odviesť z nej daň (bod 44 Návrhu zákona). Vypustením z § 17 by však predkladateľ Návrhu zákona podľa nášho názoru znevýhodnil tie subjekty, ktoré uplatňujú tieto „sankcie“, čím by boli znevýhodnené viackrát: po prvý krát tým, že nemali uhradené plnenie včas, po druhý krát tým, že musia vynaložiť úsilie a náklady na vymáhanie a napokon tým, že by o túto sumu museli navýšiť svoj základ dane a odviesť z tejto sumy daň bez ohľadu na to, či suma sankcie bude aj reálne uhradená alebo nie. Z toho dôvodu navrhujeme, aby v § 17 bolo ponechané doterajšie ustanovenie o tom, že zmluvné pokuty, poplatky z omeškania, paušálna náhrada nákladov spojených s uplatnením pohľadávky a úroky z omeškania sú základom dane u veriteľa po prijatí úhrady (po zaplatení u veriteľa). 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava je v záujme posilnenia platobnej disciplíny dlžníkov. 	
Dôvera zp a.s. 	Bod 25 článku I Návrhu zákona 
Navrhujeme, aby v odseku 34 bolo zrozumiteľne uvedené, že vstupnou cenou osobného automobilu je maximálne suma 48 000 €. V navrhovanom znení nie je predmetné ustanovenie zrozumiteľné a úmysel je možné vyčítať iba z dôvodovej správy, ktorá však nemá právnu záväznosť. 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. Úprava základu dane sa vykoná len v prípade, ak základ dane je nižší ako ročný odpis zo vstupnej ceny 48 000 eur prenásobený počtom vozidiel s takouto obstarávanou cenou. Ak základ dane bude vyšší ako ročný odpis zo vstupnej ceny 48 000 eur prenásobený počtom vozidiel, potom si daňovník môže uplatniť daňové odpisy zo skutočnej vstupnej ceny tohto majetku. 

Dôvera zp a.s. 	Bod 30 článku I Návrhu zákona 
Doterajšie znenie § 19 odsek 2 písm. i) navrhujeme v plnom rozsahu ponechať. 

Pokiaľ predkladateľ Návrhu zákona trvá na vypustení z dôvodu, že pri odpise pohľadávok do 332 eur sa má postupovať podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r), navrhujeme, aby uvedená skutočnosť bola vyslovene v odseku 2 upravená. 

Odôvodnenie: Navrhuje sa úplne nové znenie § 19 ods. 2 písm. i). Doterajšie znenie upravovalo daňové výdavky, ktoré bolo možné uplatniť len v rozsahu a za podmienok ustanovených v tomto zákone, ktorými podľa písmena i) boli výdavky (náklady) vo výške odpisu menovitej hodnoty pohľadávky alebo jej nesplatenej časti, ak boli súčasne splnené tieto podmienky: 
1. k tejto pohľadávke možno tvoriť opravnú položku podľa § 20 ods. 4 písm. b) alebo ods. 14 písm. b), 
2. menovitá hodnota pohľadávky nepresahuje sumu 332 eur, 
3. k poslednému dňu zdaňovacieho obdobia, v ktorom došlo k odpisu pohľadávky, celková hodnota pohľadávok voči tomu istému dlžníkovi nepresahuje sumu 332 eur. 

Predmetné ustanovenie má byť nahradené znením: „i) výdavky (náklady) prevádzkovateľa hazardnej hry na vecné ceny do lotériovej hry tomboly88aa) do výšky príjmov z predaja žrebov, pričom každá lotériová hra tombola sa posudzuje samostatne,“. 

Z dôvodovej správy žiadnym spôsobom nevyplýva dôvod vypustenia doterajšieho znenia písmena i). Uvádza sa iba, že pri odpise pohľadávok v menovitej hodnote nepresahujúcej 332 eur sa bude postupovať podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 
 	Z 	N 	Uvedené nie je potrebné osobitne uvádzať v § 19 ods. 2. Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona.  	
Dôvera zp a.s. 	Bod 36 článku I Návrhu zákona 
Bod 36 navrhujeme vypustiť v celom rozsahu. 

Odôvodnenie: Navrhuje sa, aby sa v prípade odplaty (provízie) za vymáhanie pohľadávky do daňových výdavkov mohlo započítať najviac 50% vymoženej pohľadávky. Z dôvodovej správy pritom nevyplýva žiaden relevantný dôvod, prečo sa navrhuje takéto obmedzenie a tiež, prečo je to práve 50%. Na takýto krok nevidíme žiadne opodstatnenie. Pokiaľ veriteľ uplatňuje a vymáha svoju pohľadávku a pokiaľ je vynaloženie nákladov na jej vymoženie poslednou možnosťou, nemal by byť veriteľ „sankcionovaný“, resp. obmedzovaný tým, že by si mohol do daňových výdavkov započítať maximálne 50% z vymoženej pohľadávky v prípade odplaty alebo provízie za jej vymoženie. 
 	Z 	N 	Sprostredkovateľská provízia v rovnakej výške ako vymožená pohľadávka stráca svoje ekonomické opodstatnenie. 	
Dôvera zp a.s. 	Bod 53 článku I Návrhu zákona 
Navrhovaným ustanovením sa menia odpisové skupiny. V prechodných ustanoveniach sa uvádza, že pri zmene metódy odpisovania v znení účinnom od 1. januára 2015 je daňovník povinný vykonať zmeny aj pri tom majetku, ktorý odpisoval podľa doterajšieho predpisu, pričom už uplatnené odpisy sa spätne neupravujú. 

Navrhujeme do prechodných ustanovení Návrhu zákona doplniť, ako má daňovník naložiť s rozdielom zostatkovej ceny pri zmene odpisových skupín. Má daňovník vydeliť zostatkovú sumu dlhším obdobím? 

Navyše je podľa nášho názoru zrejme vhodnejšie doplniť aj takú úpravu, ktorá umožní daňovníkovi sa rozhodnúť, či aplikuje na už odpisovaný majetok nové odpisové skupiny alebo o majetku, ktorý už odpisuje, použije doterajšie ustanovenia zákona. 
 	Z 	ČA 	Postup k uvedenému prípadu bude doplnený do dôvodovej správy. 	
SOCP 	K článku I - k bodu 70  
V navrhovanom znení vety, ktorá sa pripája k § 35 ods. 6, je potrebné odkaz na "§ 5 ods. 1 písm. l)" opraviť na "§ 5 ods. 1 písm. h)", nakoľko zaradenie nepeňažného plnenia poskytnutého zamestnancovi zamestnávateľom do príjmu zo závislej činnosti upravuje písmeno h), nie písmeno l).  	O 	ČA 	Navýšené nepeňažné plnenie je upravené v novom ustanovení § 5 ods. 3 písm. d) zákona. 	
CJS 	bodu 21 (§17, ods. 19) + bodu 37. (§19 ods. 4) 
Návrh: 
ponechať znenie súčsne platného zákona 
Odôvodnenie: 
Prijatím tohto ustanovenia sa skomplikuje daňová evidencia pretože sa stále viac odkláňa od účtovníctva . Pokiaľ sa príjme zmena v § 17 ods. 5 a § 18 nemá táto úprava veľký dopad na štátny rozpočet len zvýši daňovníkom náklady na prípravu daňového priznania 	O 	N 	Navrhovaná úprava uplatňovania výdavkov do ZD až po zaplatení je nástrojom proti zneužívaniu, a zároveň zavedením podmienky postupného zahrnovania do ZD v ustanovenej dobe prichádza k zohľadneniu uplatňovaniu týchto nákladov v časovej a vecnej súvislosti s dosahovanými príjmami. 	
CJS 	bodu 28 (§19 ods. 2, písm. e) 
Návrh: 
Nevkladať navrhovaný text, alebo preformulovať a vložiť pred „alebo“: „ak bolo zahrnuté v obchodnom majetku znižuje sa základná náhrada za každý jeden km jazdy podľa osobitného predpisu na 50 %. 
Odôvodnenie: 
To že vozidlo už bolo v zahrnuté v obchodnom majetku neznamená, že nemohlo byť odpredané za trhovú cenu, a nie sú s jeho prevádzkou spojené náklady (výmeny olejov, pneumatík, servis a pod.) 	O 	N 	Podľa ustanovení ZDP sa zaradenie alebo nezaradenie do obchodného majetku posudzuje u toho daňovníka, ktorý ho využíval. To, že daňovník odkupoval od inej spoločnosti motorové vozidlo, ktorá ho mala v obchodnom majetku neznamená, že by si nemohol podľa navrhovaného znenia uplatniť sadzbu základnej náhrady. 
 	
CJS 	bodu 39. (§20 ods. 9 písm. a) 
Návrh: 
Nevypúšťať uvedené slová „nevyfakturované dodávky a služby, zostavenie, overenie, zverejnenie účtovnej závierky a výročnej správy a na zostavenie daňového priznania! 
Odôvodnenie: 
Uvedená zmena nebude mať žiadny vplyv na štátny rozpočet pretože len posúva uplatnenie týchto nákladov do ďalšieho roku kedy prichádza k úhrade týchto výdavkov. 
Na druhej strane sa podnikateľom s podvojným účtovníctvom skomplikuje daňová evidencia pretože sa stále viac odkláňa od účtovníctva. Podľa platných postupov účtovania v podvojnom účtovníctve sa v roku kedy prichádza k úhrade faktúr za tieto služby účtovú do nákladov len rozdiely oproti odhadovanej rezerve v predchádzajúcom období, teda bude potrebné zavádzať ďalšiu evidenciu mimo účtovníctva – táto zmena by mala byť zohľadnená aj v postupoch účtovania. 	O 	N 	Podľa súčasného znenia zákona je daňovým výdavkom tvorba rezervy na nevyfakturované dodávky, pričom použitie tejto rezervy už nie je daňovým výdavkom. Navrhovaným znením sa teda uzná až úhrada nevyfakturovaných dodávok, čo znamená že v zásade dôjde len k posunu uznania výdavku do zdaňovacieho obdobia, v ktorom boli dodávky a služby zaplatené. 
Uvedené je zapracované aj v kontexte navrhovaného znenia § 17 ods. 19, t.j. výdavkov uznávaných až po zaplatení. 
 	
CJS 	bod 17 (§ 17 ods. 5) + bod 18 (§18) 
Návrh: 
Ponechať znenie súčasne platného zákona 
Odôvodnenie: 
Na skutočnosť, že niektoré spoločnosti zo špekulatívnych dôvodov „umelo“ upravujú základ dane (napr. fakturovaním neexistujúcich služieb, resp. iných cien ako pri nezávislom vzťahu) majú doplatiť všetci, vrátane poctivých spoločností. Touto zmenou sa vraciame v čase do obdobia pred tzv. daňovú reformu. 
Zmena súčasného znenia môže v niektorých prípadoch predstavovať obmedzenie podnikania - v súčasnosti bežne dochádza k poskytovaniu mimoriadnych zliav (napr. pri začatí poskytovania určitej služby), ako jednej z foriem marketingovej podpory za účelom presadenia sa v konkurenčnom prostredí. V takýchto prípadoch bude takáto forma podpory znevýhodnená oproti iným formám. 
Uvedenou zmenou sa výrazne zvýši záťaž pre finančnú správu. Predpokladáme, že väčšina spoločností bude chcieť využiť možnosť v § 18 ods. 4 požiadať správcu dane o vydanie rozhodnutia o použití konkrétnej metódy ocenenia a finančná správa nebude stíhať týmto žiadostiam vyhovieť. To zvýši riziko nesprávneho použitie príslušnej metódy v jednotlivých spoločnostiach. 
 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. Pripravuje sa nové usmernenie. 	
CJS 	bodu 53 (§ 26 ods. 1, druhá veta) 
Návrh: 
Odpisová skupina Doba odpisovania 
6 30 rokov 
Odôvodnenie: 
Vzhľadom na používané technologické postupy výstavby, zvyšujúce sa požiadavky na stavby (energetická, architektonická ...), je ekonomická životnosť daná dobou odpisovania 30 rokov hraničná. Na budovách je a bude potrebné vykonať úplnú rekonštrukciu alebo ich novú výstavbu po odstránení skôr ako po štyridsiatich rokoch. Okrem toho sa spomaľuje obeh kapitálu, čo bude mať vplyv na zníženie objemu prostriedkov na investície, úroveň poskytovaných služieb a zamestnanosť v dotknutých sektoroch a nepriamo aj v stavebníctve. Obmedzí to aj developerské projekty. 	O 	N 	Daňová doba odpisovania u nevýrobných budov sa zosúlaďuje s dobou odpisovania budov členských štátov EÚ.  	
CJS 	bod 55 (§26 ods. 3 
Návrh: 
Daňovník odpisuje hmotný majetok metódou rovnomerného odpisovania (§ 27). Metódou zrýchleného odpisovania (§ 28) môže daňovník odpisovať hmotný majetok zaradený podľa prílohy č. 1 do odpisovej skupiny 1 až 4. Spôsob odpisovania určí daňovník pre každý novoobstaraný hmotný majetok a nemožno ho zmeniť po celú dobu jeho odpisovania.“ 
Odôvodnenie: 
V prvej aj štvrtej odpisovej skupine je zaradený hmotný majetok, ktorý môže byť v konkrétnych podnikateľských subjektoch využívaný a tým aj opotrebovávaný rýchlejšie, ako je v priemere bežné a preto by malo byť umožnené aj rýchlejšie odpisovanie. okrem toho u položky 4-17 v odpisovej skupine, dochádza k rýchlej amortizácii a rastu nárokov z hľadiska bezpečnosti týchto zariadení.  	O 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný len pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
CJS 	bod 61 (§ 28 nadpis) 
Návrh: 
Nadpis pod § 28 znie: „Zrýchlené odpisovanie hmotného majetku zaradeného do odpisovej skupiny 1 až 4“ 	O 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný len pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
CJS 	bod 62 (§ 28 ods. 1) 
Návrh: 
upraviť aby boli v súlade s navrhovanými zmenami - pripomienkami v bodoch 55 a 61 	O 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný len pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
CJS 	bod 59 (§ 26 ods. 11) 
Návrh: 
Nedopĺňať odsek 
Odôvodnenie: 
Najmä po pridaní textu z bodu 48. novely to bude znemožňovať opravu chýb ak sa zistí dodatočne, že daňovník mal povinnosť zastaviť odpisovanie (napr. nedosiahne príjmu z prenájmu hmotného majetku) 	O 	ČA 	Prerušenie odpisovania a zmenu prerušenia odspisovania nebude možné uplatniť pri výkone daňovej kontroly a v dodatočnom daňovom priznaní za zdaňovacie obdobie za ktoré bola vykonaná daňová kontrola. 	
ALS SR 	všeobecne 
Návrh nadmerne využíva prvky reštrikčnej povahy voči hospodárskej sfére. I keď deklaruje boj proti daňovým únikom, čo je spoločensky žiadúca vec, pri svojom obsiahlom zábere množstva ustanovení postihuje i mnohé bežné obchodné operácie, ktoré nemajú za cieľ krátenie daní a teda predpokladáme, že to nebolo úmyslom zákonodarcu. Dôsledkom nepreviazanosti niektorých ustanovení je, že sa na obdobné situácie používajú rozdielne nástroje. V niektorých prípadoch sa rušia stimulačné prvky na rozvoj podnikania. 

Preto ďalej navrhujeme odstránenie nekonzistentných častí návrhu a tiež zachovanie osvedčených nepriamych investičných stimulov, dostupných pre všetky sektory hospodárstva, bez vplyvu na krátenie príjmov štátneho rozpočtu v krátkodobom resp. strednodobom horizonte. Rozvoj podnikania v konečnom dôsledku prinesie výraznejšie pozitívne dopady na verejné financie a vyššiu efektivitu, než malé zisky na daniach pri niektorých nepodstatných nástrojoch, ktoré majú viac-menej iba deklaratórnu povahu. 
 	O 	N 	Cieľom predloženého návrhu novely zákona je konsolidácia verejných financií ako i zabezpečenie právnej istoty daňovníkov v jednotlivých ustanoveniach zákona o dani z príjmov. Novela zákona zavádza určité reštrikčné opatrenia zamerané na boj proti daňovým únikom, ale súčasne umožňuje podporovať významné oblasti výskumu a vývoja a to zavedením nového typu daňového zvýhodnenia, ktoré spočíva v odpočte výdavkov (nákladov) na výskum a vývoj od základu dane, tzv. super odpočet.  	
ALS SR 	Čl I. K bodom: 2 (§2s), 3 (§2s nové odseky 3 a 4), 22 (§17 ods.24), 47 (§22 ods.6 písm f), 49, 56, 57, 58, 75 (§52 ods.1)  
Navrhujeme body 2, 3, 22, 47, 49, 56, 57, 58 a 75 zrušiť a ponechať lízingové odpisy ako daňovú motiváciu pre významný zdroj financovania a ako jeden z prostriedkov na zabezpečenie rastu ekonomiky. Slovenské hospodárstvo sa ešte definitívne nezbavilo dôsledkov svetovej hospodárskej krízy, stále sú potrebné stimuly rozvoja, čo bolo aj cieľom, ktorý zákonodarcovia mali na zreteli, keď napriek sporadickým snahám odstrániť tento stimulačný nástroj, nezmenili príslušné ustanovenia zákona. Zámer zjednotiť spôsoby odpisovania je viac deklaratórny a dostatočne dlhá história koexistencie viacerých metód odpisovania nepriniesla žiadne negatívne dôsledky, ani žiadna analýza to exaktne nepreukázala, skôr naopak, prax preukázala pozitívny vplyv na rozvoj podnikania a rast zamestnanosti. 

Zrušenie lízingových odpisov obmedzuje formy financovania podnikateľských projektov, najmä pre malých a stredných podnikateľov. Odoberie z podnikateľského prostredia finančné zdroje z odpisov, ktoré firmy používajú na financovanie svojich investícií. Uplatnením postupu podľa prechodného ustanovenia §52 ods.1 nájomca, u ktorého finančný prenájom trvá dlhšie, ako je doba odpisovania podľa §26, a k 1.1.2015 by bol majetok už odpísaný, zostatok neuplatnených daňových odpisov by už nemohol zahrnúť do daňových odpisov nikdy. Objem takýchto odpisov nie je zanedbateľný. Tieto obchody vznikali hlavne v čase krízy, keď nájomcovia neboli schopní splácať splátky nájomného a dobu nájmu si predlžovali, čím sa výška splátky znižovala. 

Podľa štatistík priemerná doba odpisovania pri finančnom prenájme u väčšiny majetku bola veľmi blízka dobe pri rovnomernom odpisovaní. Časť subjektov mala kratšiu a časť dlhšiu dobu odpisovania, podľa konkrétnej situácie podnikateľa a jeho investičných potrieb, pričom systémovo išlo o zanedbateľné rozdiely vplyvu na štátny rozpočet. Tieto sa vždy napokon vyrovnali, keďže pri oboch metódach musí prísť k odpisom do výšky 100 %, teda bola zabezpečená daňová neutralita odpisových metód. Ročné plusové a mínusové dopady z rôznych metód odpisovania, v tomto prípade nepodstatné, sa v dlhšom časovom období aj tak vyrovnajú, takže dopad do štátneho rozpočtu je vždy nulový. 
 	Z 	N 	Úpravou odpisovania hmotného majetku obstaraného formou finančného prenájmu prichádza len k zjednoteniu podmienok odpisovania bez ohľadu na spôsob obstarania majetku. Úprava základu dane sa vykonáva v závere zdaňovacie obdobia a je dostatočný časový priestor na implementáciu všetkých navrhovaných zmien. 	
ALS SR 	Čl. I K bodu 24 Navrhujeme zrušiť nový bod 2 §17 ods.33b. 
Odôvodnenie: 
Nový bod 2 v §17 ods.33 b definuje ďalší rozdiel pri transformácii účtovného hospodárskeho výsledku na daňový 
základ. Likviduje tým ďalšiu z foriem financovania, ktorá bola doposiaľ daňovo akceptovaná ako forma 
zabezpečeného úveru a takto realizovaná v praxi. 
 	Z 	N 	Tak ako strata jednorázovo ovplyvňuje základ dane pri uzatvorení zmluvy o spätnom prenájme, rovnako sa jednorázovo zdaní aj výnos plynúci z predaja tohto majetku. 	
ALS SR 	Čl. I K bodu 25 k § 17 
Odsek 34: Z ustanovenia nevyplýva, či podmienka uplatnenia rozdielu nadlimitných odpisov je daná výškou základu dane. Pokiaľ celkový základ dane je vyšší, ako ročný odpis zo vstupnej ceny 48 000 Eur, prenásobený počtom vozidiel s obstarávacou cenou vyššou ako 48 000 Eur ( cena bez DPH), potom nie je jasné, či sa daňový odpis uzná v plnej výške 

Odsek 35: Nie je jasné, či podmienka uplatnenia rozdielu nadlimitného nájomného je daná výškou základu dane. Keď celkový základ dane je vyšší, ako nájomné vo výške 14 400 Eur ( cena bez DPH), prenásobený počtom prenajatých vozidiel zo vstupnej ceny 48 000 Eur, ustanovenie nehovorí, či sa nájomné uznáva v plnej výške. 

Navrhujeme nový odsek 37 s nasledovným znením: 

Úprava základu dane podľa § 17 ods. 34 sa nevykonáva u hmotného investičného majetku, ktorý je poskytnutý na 
prenájom na základe nájomnej zmluvy bez vopred dohodnutého práva kúpy prenajatej veci alebo na základe 
nájomnej zmluvy s vopred dohodnutým právom kúpy prenajatej veci. 

Odôvodnenie: 

Operatívny lízing predstavuje poskytovanie služieb „mobility“, čiže prenájom hmotného majetku tretím osobám (ďalej „zákazník“), pričom súčasťou prenájmu je aj poskytovanie ďalších služieb, súvisiacich s prevádzkou a používaním tohto majetku zákazníkom, napr. poskytovanie služieb údržby vozidla a ďalšie. Z podstaty obchodného modelu vyplýva, že motorové vozidlá sú prenajímané zákazníkom, pričom každý prenájom je dohodou dvoch zmluvných strán prostredníctvom nájomnej zmluvy, resp. zmluvy bez vopred dohodnutého práva kúpy. Vlastníkom vozidla je prenajímateľ, zákazník je jeho užívateľom na základe nájomnej zmluvy. 

Návrh novely zákona v §17 odsek 34 uvádza limit pre uznanie výšky daňového odpisu vo výške 48 000 eur spolu za 4 roky pre odpis motorových vozidiel. Tento limit, pokiaľ má byť aplikovaný na osobné motorové vozidlo, ktorého obstarávacia cena je vyššia ako 48 000 eur a ktoré je ďalej predmetom zmluvného vzťahu o prenájme zákazníkom, je pre prenajímateľa neopodstatnený, nakoľko: 

1) Je preukázateľný rozdiel medzi vlastníkom a užívateľom majetku, pričom predmet nájmu je špecifikovaný zákazníkom – nájomcom, 
2) Nájomca aplikuje na majetok v prenájme ustanovenia §17 ods. 35, 
3) Vlastník majetku preukázateľne poskytuje službu prenájmu (operatívny lízing) ako svoj hlavný predmet obchodnej činnosti, 
4) Príjem, dosiahnutý poskytovaním prenájmu, vrátane príjmu z prenájmu vozidiel s obstarávacou cenou vyššou ako 48 000 eur, vstupuje v celej výške do výpočtu základu dane 
 	Z 	ČA 	Danou úpravou neobmedzujeme nákup automobilov so vstupnou cenou vyššou 48 000 eur. Ustanovenie obsahuje úpravu základu dane len v prípade, ak základ dane je nižší ako daňové odpisy z maximálnej vstupnej ceny 48 000 eur násobené počtom automobilov s touto vyššou vstupnou cenou. Ak je základ dane vyšší ako tento súčin, daňové odpisy sa neupravujú a sú v plnej výške daňovým výdavkom. Úprava základu dane sa nevykonáva u osobných automobilov, ktoré boli poskytnuté na prenájom na základe nájomnej zmluvy bez vopred dohodnutého práva kúpy prenajatej veci.  	
ALS SR 	Čl. I K bodu 33 §19 (3) písm. a) a b) 
Príjem z prenájmu majetku nie je zadefinovaný, je potrebné spresniť, či sa zahŕňajú do tejto definície aj služby spojené s prenájmom majetku. 	O 	A 	Pod pojmom prenájom sa rozumejú aj služby. 	
ALS SR 	Čl. I K bodu 46 
V § 21a navrhujeme doplnenie odseku 3, za slovo zaisťovne doplniť nasledovný text: 

„ , alebo u ktorého úrokové výnosy presahujú súčet úrokových nákladov a súvisiacich výdavkov (nákladov) na prijaté úvery a pôžičky.“ 

Plné znenie bude nasledovné: 

(3) Odseky 1 a 2 sa neuplatnia u dlžníka, ktorý je bankou alebo pobočkou zahraničnej banky,94) poisťovňou alebo pobočkou zahraničnej poisťovne, zaisťovňou alebo pobočkou zahraničnej zaisťovne alebo u ktorého úrokové výnosy presahujú súčet úrokových nákladov a súvisiacich výdavkov (nákladov) na prijaté úvery a pôžičky.“ 

Odôvodnenie: 

Daňovníci, ktorí poskytujú finančné produkty, napríklad lízingové spoločnosti, prostredníctvom požičaných peňazí generujú svoje výnosy, nakoľko ich požičiavajú ďalej, obdobne ako banky. Čím viac peňazí dokážu umiestniť prostredníctvom svojich produktov, tým sú vyššie ich výnosové úroky, pričom logicky narastajú aj ich nákladové úroky, nakoľko si potrebujú zaobstarať zdroje na túto činnosť. Tieto subjekty predpokladáme neboli cieľovou skupinou § 21a, avšak pravidlá podkapitalizácie by ich výrazne znevýhodnili ( diskriminovali ) oproti iným, napríklad bankovým poskytovateľom finančných produktov, u ktorých sa pravidlo podkapitalizácie nebude uplatňovať. 
 	Z 	N 	Metóda výpočtu nízkej kapitalizácie bola predmetom rokovania pracovnej skupiny za účasti poradenských spoločností a s ohľadom na prebiehajúcu diskusiu a zavádzanie pravidiel v ostatných členských štátoch EÚ. 	
ALS SR 	Čl. I K bodu 56 

V znení §26 ods.8 v znení platnom od 1.1.2015 navrhujeme doplniť §28 na konci prvej vety za slovami : 
„...spôsobom podľa §27 a §28 .“ 

Odôvodnenie: 
Podľa znenia komentára k bodu 56 predpokladáme, že zámerom nebolo neumožniť zrýchlené odpisovanie v 2. a 
3. odpisovej skupine, ak je predmet obstaraný formou finančného prenájmu. 

Druhú vetu v § 26 ods.8 v znení platnom od 1.1.2015 navrhujeme vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Takto zadefinovaný limit špeciálne pre osobné automobily klasifikácie produktov 29.10.2 obstarané formou 
finančného prenájmu je v porovnaní s podmienkami v §17 ods.34 diskriminačný. § 17 ods. 34 je definovaný 
všeobecne, bez ohľadu na formu obstarania, a teda sa uplatní aj na osobné automobily klasifikácie produktov 
29.10.2 obstarané formou finančného lízingu. 

§26 ods. 8 bude znieť: 
„(8) Hmotný majetok prenajatý formou finančného prenájmu, okrem pozemkov, odpíše daňovník počas doby 
odpisovania tohto majetku podľa § 26 ods.1 do výšky vstupnej ceny ustanovenej v § 25 spôsobom podľa § 27 a 
§ 28. 
 	Z 	A 	Upravené v nadväznosti na znenie ustanovenia § 17 ods. 34 návrhu zákona. 	
ALS SR 	Čl. I K bodu 75 
§ 52 zd 

V odseku 1 navrhujeme zrušiť retroaktivitu. 
 	Z 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. V roku 2015 sa odpisy vypočítajú podľa § 27 ods. 1 alebo § 28 ods. 2 zákona a v nadväznosti na § 26 ods. 8 zákona.Úpravou odpisovania hmotného majetku obstaraného formou finančného prenájmu prichádza len k zjednoteniu podmienok odpisovania bez ohľadu na spôsob obstarania majetku. Úprava základu dane sa vykonáva v závere zdaňovacie obdobia a je dostatočný časový priestor na implementáciu všetkých navrhovaných zmien. 	
SLK 	k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov  
Slovenská lekárska komora v rámci pripomienkového konania č. MF/17664/2014-721 k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony predkladá Ministerstvu financií SR tieto zásadné pripomienky: 

1. V čl. V bod 23, § 7a ods. 4 navrhujeme vypustiť časť: „86.10 Činnosti nemocníc, 86.21 Činnosti všeobecnej lekárskej praxe, 86.22 Činnosti špeciálnej lekárskej praxe, 86.23 Zubná lekárska prax.” 

2. V čl. V bod 48, príloha č. 1 navrhujeme vypustiť položky: 86.10 Činnosti nemocníc, 86.21 Činnosti všeobecnej lekárskej praxe, 86.22 Činnosti špeciálnej lekárskej praxe, 86.23 Zubná lekárska prax. 

Odôvodnenie k bodom 1 a 2: 

Uloženie povinnosti poskytovateľom zdravotnej starostlivosti používať registračnú pokladnicu alebo virtuálnu registračnú pokladnicu zvýši už teraz vysokú administratívnu zátaž ambulancií a teda skráti čas na plnenie primárnej úlohy lekárov a to starostlivosť o pacientov. Zároveň sa zvýšia náklady ambulancií: náklady na obstaranie a prevádzku pokladní, náklady na školenie zamestnancov obsluhujúcich registračnú pokladňu, náklady a čas na uzávierku pokladní. 

Je všeobecne známe, že vekový priemer lekárov poskytujúcich ambulantnú zdravotnú starostlivosť je pomerne vysoký (nad 55 rokov). Časť starších lekárov doteraz nepoužíva súčasné technológie a s vysokou pravdepodobnosťou nebude vedieť používať registračnú pokladnicu alebo virtuálnu registračnú pokladnicu, resp. ich používanie bude pre nich náročné a bude ich zdržovať pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti. 

Povinné používanie registračnej pokladnice v zdravotníctve je vo svete raritou. 

V neposlednom rade máme za to, že zavedenie registračných pokladníc alebo virtuálnej registračnej pokladnice u poskytovateľov zdravotnej starostlivosti neprinesie štátu želaný efekt vo zvýšenou výbere daní od poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, nakoľko poskytovatelia zdravotnej starostlivosti vydávajú daňové doklady o prijatých platbách v hotovosti, evidujú tieto príjmy a odvádzajú z nich dane. Príjmy, ktoré prijímajú poskytovatelia zdravotnej starostlivosti od pacientov v hotovosti tvoria veľmi malé percento z celkových príjmov ambulancií (predovšetkým na vidieku). Väčšinu príjmov tvoria fakturované príjmy zo zdravotných poisťovní. 
 	Z 	N 	Používanie elektronickej registračnej pokladnici, resp. virtuálnej registračnej pokladnici sa navrhuje z dôvodu, aby nedochádzalo pri poskytovaní týchto služieb zo strany podnikateľov ku kráteniu prijatých tržieb, ako aj z dôvodu ochrany pacienta, t. j. aby pacient dostal pri zaplatení relevantný pokladničný doklad. 	
SLK 	 
V čl. I bod 76 navrhujeme prílohe č. 1 položku „2-38 KP 32.5 Lekárske a stomatologické nástroje a potreby“ z odpisovej skupiny 2 vypustiť a zaradiť ju do odpisovej skupiny 1. 
Odôvodnenie: 
Lekárke nástroje a potreby používané v ambulanciách zubných lekárov sú maximálne vyťažované, a preto značne poruchové. Ich obstarávacia cena sa dá prirovnať k obstarávacej cene osobného automobilu, ktorý sa odpisuje 4 roky. Preto žiadame zaradiť tieto nástroje a potreby tiež do odpisovej skupiny 1 s dobou odpisovania 4 roky. 
 	Z 	N 	Nastavená doba odpisovania sa zreálňuje s ekonomickou dobou životnosti majetku. 	
UNION 	Pripomienka k čl. I, k bodu 21 návrhu (k § 17 ods. 19, písm. c)) 

V § 17 návrhu ods. 19 znie: 
„(19) Súčasťou základu dane daňovníka len po zaplatení sú: 
c) náklady na marketingové a iné štúdie, náklady na prieskum trhu a náklady na získanie noriem a certifikátov, zahrnované rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník o týchto nákladoch účtoval alebo evidoval podľa § 6 ods. 11,“ 

Pripomienka: 
§ 17 ods. 19 písm. c) navrhujeme doplniť o text „ v prípade, že tieto náklady prevyšujú sumu 2.400 eur.“ 

Zdôvodnenie pripomienky: 
Uvedené doplnenie textu navrhujeme z dôvodu určenia zmysluplnej hranice na postupné zdaňovanie uvedených nákladov a zamedzenia zbytočnej administratívy spoločností. Návrh novelizovaného znenia zákona neúmerne zvyšuje prácnosť, preto navrhujeme zosúladiť hranicu na postupné zdaňovanie uvedených nákladov so sumou zaradenia do dlhodobého nehmotného majetku v zmysle § 22 ods. 7 tohto zákona. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava bola vykonaná z dôvodu zamedzenia daňových únikov.Počítanie lehoty od zaplatenia a nie od zaúčtovania. 	
UNION 	Pripomienka k čl. I, bodu 32 návrhu (k § 19 ods. 2 písm. t)) 
V § 19 návrhu sa odsek 2 dopĺňa písmenom t), ktoré znie: 
„t) výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac do výšky 80%; ak daňovník preukáže, že takýto majetok využíva výlučne na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov, uplatní si výdavky v plnej preukázanej výške.“ 

Pripomienka: 
V § 19 ods. 2 písm. t) za slová „v prílohe č. 6 okrem“ navrhujeme doplniť text „položky 9 Osobné automobily a“ 

Zdôvodnenie pripomienky: 
Podľa § 2 písm. i) a § 17 ods. 2 písm. a) zákona č. 595/2003 Z.z. o dani z príjmov je daňovým výdavkom výdavok (náklad) na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov preukázateľne vynaložený daňovníkom, zaúčtovaný v účtovníctve daňovníka alebo zaevidovaný v evidencii daňovníka podľa § 6 ods. 11 alebo 14, ak tento zákon neustanovuje inak. 
Spoločnosť na to, aby udržala svoj majetok – motorové vozidlá v riadnom a prevádzky schopnom stave, nevyhnutne musí vynaložiť náklady na ich údržbu a prevádzku. Ich vynaloženie nemá vplyv na to, či sú motorové vozidlá využívané len na služobné účely alebo aj na služobné účely a aj na súkromné účely. 
Bez ohľadu na to, či motorové vozidlo je využívané aj na súkromné účely, spoločnosť musí vynaložiť napríklad: 
- výdavky na povinné zmluvné poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla - povinnosť uzavrieť poistnú zmluvu má ten, kto je ako držiteľ motorového vozidla zapísaný v dokladoch vozidla (viď § 3 zákona č. 381/2001 Z.z. o povinnom zmluvnom poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla a o zmene a doplnení niektorých zákonov), 
- výdavky na havarijné poistenie – výška poistného za poistenie motorových vozidiel nie je závislá od počtu najazdených kilometrov; platením poistného si spoločnosť chráni vlastný majetok pre prípad náhodnej škodovej udalosti, 
- výdavky na sezónne prezutie pneumatík a výdavky na uskladnenie pneumatík - ak sa na vozovke nachádza súvislá snehová vrstva, ľad alebo námraza, vodič motorového vozidla môže vozidlo použiť v cestnej premávke, len ak je toto vozidlo na všetkých nápravách vybavené zimnými pneumatikami (viď § 38 zákona č. 8/2009 Z.z. o cestnej premávke a o zmene a doplnení niektorých zákonov). Keďže spoločnosť nemusí mať dostatočné skladové priestory na uskladnenie pneumatík, tieto môže uskladňovať externe v pneuservise, 
- výdavky na povinnú výbavu vozidla – povinnosť zabezpečiť, aby vozidlo bolo vybavené povinnou výbavou má prevádzkovateľ (viď § 21 ods. 1 písm. c) zákona č. 725/2004 Z.z. o podmienkach prevádzky vozidiel v premávke na pozemných komunikáciách a o zmene a doplnení niektorých zákonov), 
- výdavky na škrabky na okná a výdavky na poťahy – ide o príslušenstvo motorového vozidla a výška nákladov na ich zaobstaranie nie je nijakým spôsobom ovplyvnená tým, že je vozidlo používané aj na súkromné účely, 
- výdavky na diaľničné nálepky – ich výška nie je nijakým spôsobom ovplyvnená tým, že je vozidlo používané aj na súkromné účely (viď §6 zákona č. 135/1961 Zb. o pozemných komunikáciách (cestný zákon), 
- výdavky na emisné kontroly - prevádzkovateľ vozidla je povinný na vlastné náklady podrobiť vozidlo emisnej kontrole (viď § 66 a nasl. zákona č. 725/2004 Z.z. o podmienkach prevádzky vozidiel v premávke na pozemných komunikáciách a o zmene a doplnení niektorých zákonov), 
- výdavky na technické kontroly - prevádzkovateľ vozidla je povinný na vlastné náklady podrobiť vozidlo technickej kontrole (viď § 48 a nasl. zákona č. 725/2004 Z.z. o podmienkach prevádzky vozidiel v premávke na pozemných komunikáciách a o zmene a doplnení niektorých zákonov). 
Výdavky vynaložené na udržanie motorových vozidiel v riadnom a prevádzky schopnom stave, ktorých výška síce môže byť ovplyvnená tým, že vozidlo je využívané aj na súkromné účely, ale spoločnosť ich vynakladá v záujme dosiahnutia, zabezpečenia a udržania svojich príjmov, sú napríklad: 
- výdavky na umytie vozidla, 
- výdavky na kvapalinu do auta (voda do ostrekovača, oleje), 
- výdavky na servisné prehliadky, 
- výdavky na náhradné súčiastky a žiarovky, 
- výdavky na kúpu pneumatík. 
Bez vynakladania týchto výdavkov by došlo k poškodeniu alebo zničeniu motorových vozidiel spoločnosti. 
Používanie motorových vozidiel na služobné účely a súkromné účely je navyše zamestnancom zdaňované v zmysle § 5 ods. 3 písm. a) tohto zákona. 
 	Z 	ČA 	Ustanovenie § 19 ods. 2 písm. t) zákona sa nepoužije v tom prípade, ak zamestnávateľ uplatňuje § 5 ods. 3 písm. a) zákona.  	
UNION 	Pripomienka k čl. I, bodu 39 návrhu ( k § 20 ods. 9 písm. a)) 

V § 20 ods. 9 písmeno a) sa vypúšťajú slová „nevyfaktúrované dodávky a služby, zostavenie, overenie, zverejnenie účtovnej závierky a výročnej správy a na zostavenie daňového priznania,“ 

Pripomienka: 
Navrhujeme ponechať pôvodné znenie § 20 ods. 9 písmeno a). 

Zdôvodnenie pripomienky: 
V zmysle § 3 ods. 1 zákona č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení zákona č. 492/2009 Z. z. (ďalej aj „zákona o účtovníctve“): „Účtovná jednotka účtuje a vykazuje účtovné prípady v období, s ktorým časovo a vecne súvisia (ďalej len "účtovné obdobie"). Ak túto zásadu nemožno dodržať, účtovná jednotka ich zaúčtuje a vykáže v období, keď sa tieto skutočnosti zistili.“ 
Z vyššie uvedeného je logické považovať za daňový výdavok náklad súvisiaci s daným účtovným obdobím. Realizácia návrhu novelizovaného znenia zákona by zbytočne zvyšovala administratívnu náročnosť spoločností. 
 	Z 	N 	Podľa súčasného znenia zákona je daňovým výdavkom tvorba rezervy na nevyfakturované dodávky, pričom použitie tejto rezervy už nie je daňovým výdavkom. Navrhovaným znením sa teda uzná až úhrada nevyfakturovaných dodávok, čo znamená že v zásade dôjde len k posunu uznania výdavku do zdaňovacieho obdobia, v ktorom boli dodávky a služby zaplatené. 
Uvedené je zapracované aj v kontexte navrhovaného znenia § 17 ods. 19, t.j. výdavkov uznávaných až po zaplatení. 
 	
SAPF 	K čl. I, bodu 1: § 2 písm. i) 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 
Zdôvodnenie: 
Podľa § 19 ods. 1 ak výšku výdavku (nákladu) limituje tento zákon (má sa na mysli zákon o DzP), je možné ho zahrnúť do daňových výdavkov iba v rozsahu a za podmienok ustanovených v tomto zákone. Avšak novelizovaný zákon v § 19 ods. 2 doplňuje písm. t), ktoré presne vymedzuje zahrnutie výdavkov na osobnú spotrebu majetku uvedeného v prílohe č. 6. 
Dokonca si myslíme, že by § 2 písm. i) v novelizovanom znení nebol v súlade s § 19 ods. 2 písm. t) - ten určuje 80% alebo 100 a nie v primeranej výške k dosiahnutým zdaniteľným príjmom. 
 	Z 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6. 
Bude upravená aj dôvodová správa. Daňovník si môže uplatniť len 100%- né výdavky, ak majetok využíva len na podnikanie. V opačnom prípade bude uplatňovať 80% za predpokladu, že majetok nevyužíva na služobné účely v oveľa menšej miere. Rozsah 80 – 100% sa neakceptuje. 

SAPF 	K čl. I, bodu 16: § 17 ods. 3 písm. g) 
Navrhujeme ponechať súčasné znenie § 17 ods. 3 písm. g) a pokiaľ sa chce doplniť do tohto ods. 3 ďalšia položka, ktorá sa nebude zahrňovať do základu dane, tak potom doplniť nové písmeno do ods. 3. 

Zdôvodnenie: 
Nestotožňujeme sa s uvedením v dôvodovej správe, a to, že z dôvodu problémov v aplikačnej praxi sa doterajšie ustanovenie nahrádza novým znením. Je to neadekvátne. Ustanovenie sa v praxi využíva. Podľa súčasného znenia §17, odsek 3, písm. g) sa do základu dane nezahŕňa príjem prislúchajúci k výdavku (nákladu), ktorý nebol uznaný za daňový výdavok podľa § 19, ktorý bol daňovník povinný účtovať. Toto ustanovenie vnáša do zákona a daňového systému spravodlivosť v tom zmysle, že ak si nejaký výdavok nemôže od základu dane odpočítať, potom výnosy súvisiace s takýmto nedaňovým výdavkom nebudú zdanené. Zrušenie tohto ustanovenia by viedlo k dvojitému zdaneniu niektorých prípadov, čo sa prieči základnej zásade zdaňovania daňou z príjmov – a to aj v medzinárodnom meradle – preto sú uzatvárané medzi štátmi aj zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia. 
 	Z 	N 	Pôvodné ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) zákona ponúkalo veľmi široký výklad nad rámec zákona, keď sa nedaňové výdavky v úhrne posudzovali k úhrnu všetkých zdaniteľných príjmov, čím sa výrazne znižovala daňová povinnosť subjektu. Z uvedeného dôvodu bolo ustanovenie vypustené. 	
SAPF 	K čl. I, bodom 17 a 18: 
Navrhujeme body 17 a 18 z novely vypustiť. 

Zdôvodnenie: 
V prípade tuzemských osôb je vplyv transferových cien na štátny rozpočet neutrálny, nakoľko tuzemské osoby sú zdaňované v SR. Zavedenie transferového oceňovania a dokumentácie aj pri tuzemských závislých osobách vnímame neúmerné administratívne zaťaženie daňovníkov, ktorí sú v súčasnosti už aj tak dosť administratívne zaťažovaní napr. v takej rozsiahlej oblasti, akou je DPH. Okrem toho podľa novelizovaného znenia § 3 ods. 6 Daňového poriadku je možné postihnúť daňovníkov v prípade účelového obchádzania daňovej povinnosti alebo získaní daňového zvýhodnenia za týmto účelom. 
 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. Pripravuje sa nové usmernenie. 	
SAPF 	K čl. I, bodu 21: § 17 ods. 19 písm. b) a d) 
Navrhujeme úpravu §17, ods. 19 písm. b) a písm d) v nasledovnom znení: 
b) výdavky (náklady) na nájomné hradené fyzickým osobám; zaplatené nájomné fyzickej osobe za príslušné zdaňovacie obdobie sa uzná najviac do výšky časovo rozlíšenej sumy prislúchajúcej na zdaňovacie obdobie, 
d) odplaty za sprostredkovanie a to aj ak ide o sprostredkovanie na základe mandátnych zmlúv alebo podobných zmlúv najviac do výšky 10 % z hodnoty sprostredkovaného obchodu hradené fyzickým osobám. 

Zdôvodnenie: 
Znenie novely zákona rozširuje výdavky po zaplatení aj na výdavky na nájomné a výdavky za sprostredkovanie hradené právnickým osobám. Rozšírenie prijímateľov o právnické osoby znamená značný dopad na základ dane aj napriek snahe uhradiť tieto výdavky v lehote dohodnutej medzi zmluvnými stranami. Poskytovateľ je povinný výnos zdaniť - príjemca má možnosť zahrnúť si výdavok do základu dane až v nasledujúcom v zdaňovacom období. Vidíme to ako netransparentný postup pri vyčíslovaní základu dane u právnických osôb. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava bola vykonaná z dôvodu zamedzenia daňových únikov. 	
SAPF 	K čl. I, bodu 21: § 17 ods. 19 písm. b) a d) 
Navrhujeme doplnenie § 17 ods.19 o nové písmeno f) v nasledovnom znení: 
Zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania sa do základu dane zahrnú u veriteľa po prijatí úhrady a u dlžníka po ich zaplatení. V nadväznosti na túto zmenu je potrebné vypustiť z návrhu novely zákona bod 44, ktorým sa upravuje §21 odst.2 písmeno m). 

Zdôvodnenie: 
V čase fakturácie zmluvných pokút a úrokov z omeškania dochádza k dvojitému zdaneniu - u dlžníka je to nedaňový náklad a u veriteľa je to zdaniteľný výnos, z ktorého je povinný veriteľ odviesť daň. V prípade nezaplatenia sa odvedená daň vráti veriteľovi až po vytvorení 100% opravnej položky, t.j. po 3 rokoch. V spoločnostiach, ktoré majú hromadnú fakturáciu – (telekomunikačné, energetické spoločnosti) sa jedná o značne negatívny dopad na základ dane. 
 	Z 	N 	Navrhované znenie § 21 ods. 2 písm. m) podporuje platobnú disciplínu medzi podnikateľskými subjektami. 	
SAPF 	K čl. I, bodu 25 - § 17 ods. 35: 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Zdôvodnenie: 
Bod navrhujeme vypustiť z dôvodu, že výška stanovovania nájomného sa odvíja od účtovných a nie daňových odpisov a zohľadňuje skutočnú reálnu dobu využívania prenajímaného majetku (čo má odzrkadľovať doba používania pri účtovnom odpisovaní) a zároveň z dôvodu náročnej aplikácie v praxi. 
U prenajímateľa je výška nájomného vždy zdaniteľný príjem a preto by na druhej strane u nájomcu mala byť uznaná za daňový výdavok v plnej výške, pokiaľ prenajaté vozidlo slúži v plnom rozsahu na dosahovanie zdaniteľných príjmov. 
Navyše, na uplatnenie tohto ustanovenia je potrebné, aby prenajímateľ poskytol nájomcovi údaje o obstarávacej cene a zostatkovej cene prenajatej veci. Prenajímateľovi túto povinnosť neurčuje žiaden zákon. Nakoľko ide o obchodné informácie prenajímateľa, nemusí byť naklonený tomu, aby takéto informácie poskytoval. 
 	Z 	N 	V zákone zavedený limit vstupnej ceny by sa obchádzal prostredníctvom operatívneho prenájmu, ak by limit na nájomné nebol zavedený.  	
SAPF 	K čl. I, bodu 31 - § 19 ods. 2 písm. l): 
Navrhujeme tento bod vypustiť a ponechať pôvodné znenie ustanovenia. 

Zdôvodnenie: 
Nestotožňujeme sa s tvrdením uvedeným v dôvodovej správe, a to, že daňovník, ktorý uplatňuje výdavky na pohonné látky paušálne vo výške 80% automaticky deklaruje to, že zvyšných 20% sú výdavky na osobnú spotrebu. Paušálne výdavky na pohonné látky boli zavedené ako zjednodušenie, aby daňovník nemusel viesť knihu jázd a počítať nadspotrebu hlavne vtedy, ak motorové vozidlo používa len na podnikanie. V tomto zmysle DR SR aj usmerňovalo daňovníkov. V dokumente „Zmeny týkajúce sa uplatňovania výdavkov (nákladov) na spotrebované pohonné látky“ z októbra 2009 DR SR uvádza: „Ak daňovník využije možnosť uplatnenia výdavkov na spotrebované PHL vo forme paušálnych výdavkov vo výške 80%, nedeklaruje tým skutočnosť, že motorové vozidlo využíva na podnikanie na 80%. Ostatné výdavky vynaložené na dosiahnutie zdaniteľného príjmu (napr. odpisy, nákup náhradných dielov, opravy) zahrnie do základu dane v takom pomere, v akom preukázateľne motorové vozidlo využíva na podnikanie, v uvedenom prípade na 100%“. 
 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou sa odstraňuje rozpor medzi uplatňovaním daňových výdavkov v plnej výške a paušálnymi výdavkami vo výške 80 % spotreby PHL. 	
SAPF 	K čl. I, bodu 32 - § 19 ods. 2 písm. t): 
Navrhujeme upraviť znenie tohto ustanovenia nasledovne: 
„výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac do výšky 80 %; ak daňovník preukáže, že takýto majetok využíva vo vyššom rozsahu na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov, uplatní si výdavky v tomto rozsahu.“ 

Zdôvodnenie: 
Podľa navrhovaného znenia má daňovník len dve možnosti – buď si uplatniť výdavky vo výške 100% alebo na 80%. Toto je ale nespravodlivé v prípade, že daňovník vie dokázať, že daný majetok používa na osobnú potrebu napríklad na 5% prípadne ho (v extrémnom prípade) použije na súkromný účel jeden jediný krát. Daňovník by mal mať možnosť uplatniť výdavky v takom pomere, ktorý vie dokázať. 
 	Z 	N 	Daňovník si môže uplatniť len 100%- né výdavky, ak majetok využíva len na podnikanie. V opačnom prípade bude uplatňovať 80% za predpokladu, že majetok nevyužíva na služobné účely v oveľa menšej miere. Rozsah 80 – 100% sa neakceptuje 	
SAPF 	K čl. I, bodu 33 - § 19 ods. 3 písm. a) a b):  
Navrhujeme tento bod vypustiť a ponechať pôvodné znenie ustanovenia. 

Zdôvodnenie: 
Sme názoru, že pri navrhovanom znení budú vznikať aplikačné problémy v praxi, napr. ak sa poskytne na prenájom iba časť budovy, pričom budova sa odpisuje ako celok na jednej karte majetku. 
Žiaden vlastník (ak napr. nie je dopyt na kúpu nehnuteľnosti) nemá záujem, aby mal priestory prázdne. Jeho záujem je dosahovať čo najvyššie príjmy resp. pokryť náklady, a teda poskytne budovu na prenájom. 
Máme za to, že daňovník, ktorý v minulosti obstaral nehnuteľnosť (napr. vôbec nie za účelom budúceho prenájmu), pričom má túto nehnuteľnosť nevyužitú, nemôže ovplyvniť dopyt na trhu, dopyt po kúpe nehnuteľnosti či dopyt po prenájme. Cenu nájmu či predajnú cenu tiež určuje trh. Vlastník nehnuteľnosti je závislý od záujemcov o kúpu/prenájom. V minulosti nadobudnuté nehnuteľnosti (najmä pred krízou august 2007) mali cenovú úroveň podstatne vyššiu ako je v súčasnom období, o čom svedčia aj štatistiky. Z toho dôvodu aj odpisy týchto nehnuteľností sú vyššie, pričom ceny nájmov v posledných rokoch výrazne klesli, ako klesli aj ceny nehnuteľností. 
Keďže predmetom je zákon o dani z príjmov, hovoríme o daňových odpisoch. Daňovník musel zaradiť nehnuteľnosť do odpisovej skupiny platnej v čase obstarania v súlade so zákonom o dani z príjmov, t.zn. dobu daňových odpisov určoval a určuje zákon. 
Z pôvodne navrhovaného znenia novely nie je rovnako jednoznačné ako postupovať u majetku, ktorého časť sa používa na vlastné podnikanie a časť sa prenajíma (napr. budovy). 
Vzhľadom na uvedené navrhujeme ustanovenia tohto bodu vypustiť. 
Alternatívne navrhujeme, aby sa novela týkala nehnuteľností obstaraných po nadobudnutí účinnosti tohto zákona. 
Podotýkame, že osobitnú kategóriu tvoria nehnuteľné kultúrne pamiatky. Technické zhodnotenie nehnuteľnej kultúrnej pamiatky, ktoré je podľa platného zákona o dani z príjmov zaradené do odpisovej skupiny 2 sa odpisuje 6 rokov. Nehnuteľnosti kultúrnych pamiatok sú spravidla vo veľmi zlom technickom stave, vyžadujú si vysoké investície na ich rekonštrukciu. Okrem toho technické zhodnotenie nehnuteľnej kultúrnej pamiatky je limitované množstvom predpisov v tejto oblasti, potrebou použitia nadštandardných materiálov, Pamiatkovým úradom, čo tiež investičné výdavky zvyšuje. Vyššie investície vyvolávajú aj vyššie ročné daňové odpisy. Je nereálne, aby daňovník dosiahol v tomto prípade ročnú tržbu z nájmu vo výške 1/6 investície, t.j. v sume ročného daňového odpisu. Návratnosť investícií do historických budov je dlhodobá, mnohokrát prekračuje aj úroveň účtovných odpisov. Máme za to, že cieľom zákonodarcu je zachovať kultúrne pamiatky pre budúce generácie, a keďže verejné financie nestačia na ich obnovu a zveľaďovanie, mali by byť podnikateľské subjekty v tomto smere podporované. 
Nadväzne na uvedené je pre daňovníka, ktorý obstaral nehnuteľnú kultúrnu pamiatku, za účelom aj prenájmu, neakceptovateľné postupovať podľa navrhovaného znenia zákona § 19 ods. 3 písmená a) a b). 
 	Z 	N 	Ak sa majetok prenajíma iba z pomernej časti, tak aj všetky výdavky si k nemu daňovník uplatňuje iba v pomernej časti.  	
SAPF 	K čl. I, bodu 35 - § 19 ods. 3 písm. n): 
Navrhujeme tento bod vypustiť a ponechať pôvodné znenie. Navrhujeme limit ponechať minimálne na súčasnej úrovni 66 388 EUR ročne alebo ho zrušiť úplne a uplatňovať všetky výdavky tohto typu. 

Zdôvodnenie: 
Sme za to, že je v súčasnom období, kedy v rámci celosvetovej situácie je potrebná podpora pre podnikateľov (hlavne tých, ktorí sú rozhodujúci pre ekonomiku SR – veľkí podnikatelia) od rôznych právnický osôb hlavne medzinárodného charakteru, aby títo podnikatelia boli limitovaný výškou 30 000 EUR (zníženie oproti súčasnému limitu o 36 388 EUR !) a to hlavne v období, keď sa všetky náklady na vykonávané činnosti aj v týchto právnických osobách zvyšujú a preto sa zvyšujú medziročne aj príspevky im platené. Slovenskí podnikatelia potrebujú takúto podporu a potrebujú byť súčasťou takýchto medzinárodných združení, aby v celosvetovej konkurencii boli schopní uspieť, a tým zabezpečiť aj pre Slovensko odvod dane. 
 	Z 	N 	Neobmedzený počet nepovinných členských príspevkov neopodstatnene znižuje základ dane a daň daňovníka. 	
SAPF 	K čl. I, bodu 36 - § 19 ods. 3 písm. p) 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť a ponechať pôvodné znenie. 

Zdôvodnenie: 
Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu za vymáhanie maximálne do výšky 50% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov. V mnohých prípadoch vymoženie pohľadávky znamená „koniec“ starostlivosti daňovníka o túto pohľadávku, a tým aj „koniec“ vznikajúcim nákladom na takúto činnosť. 
 	Z 	N 	Sprostredkovateľská provízia v rovnakej výške ako vymožená pohľadávka stráca svoje ekonomické opodstatnenie. 	
SAPF 	K čl. I, bodu 39 - § 20 ods. 9 písm. a): 
Navrhujeme vypustiť z navrhovaného znenia text „nevyfakturované dodávky a služby“ a ponechať ho v § 20 ods. 9 písm. a). 

Zdôvodnenie: 
Nevidíme dôvod, prečo by tieto rezervy mali vypadnúť zo zoznamu „daňových“ rezerv, nakoľko v prevažnej väčšine ide o rezervy, ktoré sa tvoria k daňovým nákladom. Na strane priznania výnosov je každý daňovník povinný zahrnúť do zdaniteľných výnosov a teda aj základu dane všetky uskutočnené dodávky tovaru a služieb v rámci zdaňovacieho i účtovného obdobia, aj keby ich ešte nevyfakturoval. Z tohto hľadiska by bolo nespravodlivé, že na druhej strane príjemca týchto dodávok si nemôže zahrnúť do daňových výdavkov dodávky, ktoré mu boli skutočne v danom zdaňovacom a účtovnom období poskytnuté a navyše, ak podľa účtovných predpisov musí na tieto dodávky tvoriť rezervy. Ide tu o dodržanie základného princípu pre daňové účely, a to princípu vecnej a časovej súvislosti výdavku (nákladu) alebo výnosu so zdaňovacím obdobím. Okrem toho toto ustanovenia prináša opätovne neúnosnú administratívnu záťaž pre daňovníkov a vyššie náklady v prípade systémových riešení sledovania. 
 	Z 	N 	Podľa súčasného znenia zákona je daňovým výdavkom tvorba rezervy na nevyfakturované dodávky, pričom použitie tejto rezervy už nie je daňovým výdavkom. Navrhovaným znením sa teda uzná až úhrada nevyfakturovaných dodávok, čo znamená že v zásade dôjde len k posunu uznania výdavku do zdaňovacieho obdobia, v ktorom boli dodávky a služby zaplatené. 
Uvedené je zapracované aj v kontexte navrhovaného znenia § 17 ods. 19, t.j. výdavkov uznávaných až po zaplatení. 
 	
SAPF 	K čl. I, bodu 44 - § 21 ods. 2 písm. m): 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Odôvodnenie pri časti „K bodu 21“, vrátane nasledovného: 

Nevidíme dôvod na to, aby zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania u dlžníka neboli daňovým výdavkom, pričom u veriteľa sú zdaniteľným výnosom, a to bez ohľadu na to, či bola úhrada prijatá alebo nie. Zmluvné sankcie sú bežnou súčasťou obchodných vzťahov. Aj pri maximálnom úsilí daňovníka nie je vždy možné vyhnúť sa takýmto sankciám. 
 	Z 	N 	Navrhované znenie podporuje platobnú disciplínu medzi podnikateľskými subjektami. 	
SAPF 	K čl. I, bodu 46 - § 21a: 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Zdôvodnenie: 
Zákonodarca zdôvodňuje v dôvodovej správe tneto bod (toto obmedzenie) podporou závislých osôb, aby namiesto poskytovania úverov a pôžičiek realizovali vklady do základného imania a zvyšovali tak ručenie za prípadné záväzky. 
Ustanovenie sa odvoláva na § 2 písm. d) druhý bod a § 2 písm. e) tretí bod, t.zn. ide o daňovníkov právnické osoby - dlžníkov s neobmedzenou a obmedzenou daňovou povinnosťou. Súčasné znenie zákona o dani z príjmov v § 2 písm. n) definuje závislú osobu ako ... „osoba blízka (Občiansky zákonník § 116 a 117) alebo ekonomicky, personálne alebo inak prepojená osoba.“ 
Zvýšenie základného imania môžu vykonať len spoločníci alebo akcionári, ktorí však nemusia byť tie závislé osoby, ktoré pôžičky a úvery poskytujú. Pôžičku môže poskytnúť aj nepriamo prepojené osoby považované podľa zákona o dani z príjmov za „závislé osoby“, napr. sesterská spoločnosť, ktorá do základného imania vklad realizovať nemôže. Sme toho názoru, že cieľ zákonodarca týmto ustanovením nemusí dosiahnuť. 
Veriteľ, závislá právnická osoba účtuje o úrokoch vo výnosoch, príp. príjmoch, ktoré sú súčasťou základu dane v plnom rozsahu. Veriteľ, závislá fyzická osoba, celý príjem z úrokov zdaňuje. Sme toho názoru , že ide o nevyvážený vzťah medzi medzi veriteľom a dlžníkom v prospech štátneho rozpočtu, avšak v neprospech pre podnikateľský subjekt. 
 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou.Pravidlami nízkej kapitalizácie sa upravujú vzájomné úverové vzťahy medzi závislými osobami a uznateľnosť úrokov z nich vyplývajúcich.  	
SAPF 	K čl. I, bodu 48 - § 22 ods. 9 písm. a): 
Navrhujeme toto písmeno tohto bodu novely vypustiť. 

Odôvodnenie 
Máme za to, že uvedené je ošetrené v § 19 ods. 2 písm. n) Daňové výdavky, ktoré možno uplatniť len v rozsahu a za podmienok ustanovených v tomto zákone, sú „odpisy pri majetku, ktorý nie je priamo využívaný daňovníkom, ale slúži na zabezpečenie zdaniteľných príjmov tohto daňovníka..“, t.j. odpisy si daňovník neuplatní, ak majetok nevyužíva na zabezpečenie zdaniteľných príjmov. 
Sme názoru, že takáto povinnosť prerušiť prinesie aplikačné problémy v praxi. 
Alternatívne, odporúčame spresniť dikciu bodu a), aby nedošlo k rôznym výkladom. Čo znamená „nevyužíval na zabezpečenie zdaniteľných príjmov“? Sme toho názoru, že toto ustanovenie bude platiť pri majetku, ktorý vôbec nie je využívaný počas roka (nakoľko sa uvádza v zdaňovacom období). Napr. pri prenájme nehnuteľnosti, kedy môže byť len časť budovy využívaná, a len časť roka sa domnievame, že toto ustanovenie použité nebude. Rovnako tak vozidlá, ktoré sa využijú len časť roka na podnikateľské účely. 
 	Z 	ČA 	Spresnenie ustanovenia bude doplnené do dôvodovej správy. 	
SAPF 	K čl. I, bodu 50 - § 24 ods. 8: 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Odôvodnenie pri časti „K bodu 31“. 
 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou sa odstraňuje rozpor medzi uplatňovaním daňových výdavkov v plnej výške a paušálnymi výdavkami vo výške 80 % spotreby PHL. 	
SAPF 	K čl. I, bodu 53 - § 26 ods. 1 
Navrhujeme ponechať pri odpisovej skupine 6 dobu odpisovania na súčasných 20 rokov. 

Zdôvodnenie: 
Zavedenie nových odpisových skupín a preraďovanie hmotného majetku medzi odpisovými skupinami predstavuje pre spoločnosti s veľkým počtom majetkových položiek značnú administratívnu záťaž a a vyššie náklady na zmeny systémových riešení. Nestotožňujeme sa s rozdielmi v odpisovaní výrobných a nevýrobných budov, a to až o 20 rokov. Môžu nastať aplikačné problémy v praxi, ak je budova používaná kombinovane – t.j. časť je výrobná hala , ale sú v nej aj kancelárske administratívne priestory. 
Naviac vzniká nesúlad pri bankovom financovaní výstavby (10-15 rokov) s navrhovaným odpisovaním 40 rokov, čo má za následok zhoršenie cash flow počas rokov splácania bankového úveru - splátka istiny nie je daňovým výdavkom a na druhej strane do daňových nákladov by prichádzali odpisy oveľa pomalšie. 
 	Z 	N 	Daňová doba odpisovania u nevýrobných budov sa zosúlaďuje s dobou odpisovania budov členských štátov EÚ. Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6. 
 	
SAPF 	K čl. I, bodu 55 - § 26 ods. 3: 
Navrhujeme vypustiť túto zmenu a ponechať ustanovenie § 26 ods. 3 v pôvodnom znení. 

Zdôvodnenie: 
Nevidíme dôvod na to, aby boli určité druhy majetku v metóde odpisovania znevýhodnené oproti ostatným. Možnosť výberu spôsobu odpisovania je pre daňovníka jeden z významných nástrojov daňovej optimalizácie a plánovania, ktoré cieľom u poctivých daňovníkov je nevytvárať si daňové straty, a tým odvádzať daň pre štát. Rovnako to motivuje daňovníkov k vytváraniu prostriedkov pre ďalší rozvoj podnikania tak, aby bol konkurencie schopný na trhu (modernizácia rekonštrukcia a pod.). Nechápeme preto dôvody na túto zmenu, ktorá opäť limituje daňovníka 
 	Z 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
SAPF 	K čl. I, bodu 70 - § 35 ods. 6: technická poznámka 
V § 35 ods. 6 sa na konci pripája táto veta: „Zo sumy navýšeného nepeňažného plnenia podľa § 5 ods. 1 písm. l) zamestnávateľ, ktorý je platiteľom dane, je povinný pri poukázaní nepeňažného plnenia zamestnancovi zaplatiť za zamestnanca poistné a príspevky a preddavky na daň.“. – správne má byť § 5 ods. 1 písm. h) 
 	O 	ČA 	Navýšené nepeňažné plnenie upravuje nové ustanovenie § 5 ods. 3 písm. d) zákona. 	
SAPF 	K čl. I, bodu 75 - § 52zd bod (6): 
Navrhujeme upraviť znenie tohto ustanovenia nasledovne: 
„Postup podľa § 26 ods. 3 v znení účinnom od 1. januára 2015 sa použije na hmotný majetok uvedený do užívania po 31.12.2014. 

Zdôvodnenie: 
Retrospektíva, ktorú zavádza navrhovaná novela v tejto časti, je v rozpore so samotným ustanovením § 26 ods. 3 zákona, ktorý hovorí o tom, že spôsob odpisovania, ktorý určí daňovník pre každý novoobstaraný majetok, nemožno zmeniť po celú dobu jeho odpisovania. 
Navrhujeme spôsob odpisovania pri existujúcich majetkoch nemeniť. Ustanovenie prináša ďalšiu administratívnu záťaž pre daňovníkov a vyššie náklady na zmeny systémových riešení. 
 	Z 	N 	Ustanovenie nadobúda účinnosť k 1. 1. 2015, prvýkrát sa uplatní za rok 2015 a spätne výdavky za rok 2014 sa neupravujú. Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6. Z ustanovení § 52zd ods. 2 a 6 jednoznačne vyplýva, že ustanovenia upravujúce zaradenie a odpisovanie majetku v znení účinnom od 1.1.2015 sa použijú aj na majetok zaradený do užívania a odpisovaný do 31.12.2014. 	
SAPF 	K čl. I, bodu 77 – Príloha č. 6: 
Navrhujeme buď spresniť položku 18 „Ostatné nezaradené“ číslom KP alebo ju vypustiť, pretože takto uvedená položka je neaplikovateľná v praxi – je nejasná. 

Zdôvodnenie: 
Nie je prípustné, aby v zákone bolo určená skupina, do ktorej je možné zaradiť čokoľvek podľa subjektívneho názoru daňovníka resp. správcu dane. Zákon musí byť presný, jasný a adresný a schopný aplikovania v praxi. 
 	Z 	A 	Uvedené v dôvodovej správe. 	
eustream a.s. 	bodu 17 
Navrhujeme doplniť Bod 17 o prechodné ustanovenie v zmysle ktorého sa uvedená povinnosť transferového oceňovania bude po prvý krát vzťahovať na transakcie uzatvorené po 1.1.2015. 
Dôvodom je skutočnosť, že na všetky prebiehajúce tuzemské transakcie by bolo potrebné spätne spracovať dokumentáciu o transferovom oceňovaní, čo je administratívne náročné a recipročne by mohlo zasahovať do dohodnutých podmienok v už uzatvorených existujúcich obchodných vzťahoch z roku 2014 ako aj skorších, a tiež presahujúcich zdaňovacie obdobie roku 2015. 	Z 	N 	Pokiaľ zákon o dani z príjmov špecificky v prechodných ustanoveniach neustanovuje inú dobu účinnosti, ustanovenie nadobúda účinnosť 1.1.2015. 	
eustream a.s. 	bodu 21, § 17 odsek 19 písmeno c) 
V bode 21 navrhujeme v § 17 odseku 19 vypustiť písmeno c) nakoľko sa bez bližšej špecifikácie „iných štúdií“ a jasného stanovenia o aký charakter štúdií pôjde, jedná o zvýšené administratívne zaťaženie daňových subjektov, tiež sa zvyšujú nároky na sledovanie a evidenciu daňovo uznaných výdavkov, zavádzajú sa nové povinnosti v oblasti transferového oceňovania. Návrh v konečnom dôsledku zvyšuje daňové zaťaženie subjektov ako aj náklady nevyhnutne vynaložené na splnenie si daňových povinností. 	Z 	ČA 	Do zákona bude doplnený odkaz na zákon č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení neskorších predpisov, pričom marketingové štúdie sú obsiahnuté § 37 ods. 12 v Postupoch účtovania pre podnikateľov účtujúcich v sústave podvojného účtovníctva. Výnimkou sú normy a certifikáty, ktoré sa budú zahrňovať do základu dane počas trvania ich platnosti, najviac počas 36 mesiacov. Lehota sa počíta od zaplatenia, nie od zaúčtovania. 	
eustream a.s. 	bodu 21, § 17 odsek 19 písmená d) a e) 
V bode 21 navrhujeme v § 17 odseku 19 vypustiť písmená d) a e). 
Dôvodom je že z uvedených ustanovení písmen d) a e) vyplýva zvýšené administratívne zaťaženie daňových subjektov, tiež zvýšené nároky na sledovanie a evidenciu daňovo uznaných výdavkov, zavádzanie nových povinnosti v oblasti transferového oceňovania. Návrh v konečnom dôsledku zvyšuje daňové zaťaženie subjektov ako aj náklady nevyhnutne vynaložené na splnenie si daňových povinností. 	Z 	N 	Navrhovaná úprava bola vykonaná z dôvodu zamedzenia daňových únikov. 
K písm. e): 
Zámerom ustanovenia je obmedziť fiktívne platby plynúce daňovníkom štátov, voči ktorým SR nemá právny nástroj na zistenie skutočného vynaloženia výdavku a to tým, že sa uznateľnosť daňového výdavku podmieni faktickým splnením povinností podľa § 43 ods. 11 a § 44 ods. 3 zákona. 
 	
eustream a.s. 	bodu 44 
Navrhujeme ponechať § 21 ods. 2 písmeno m) v jeho pôvodnom znení a naďalej uznať menované druhy výdavkov v daňových výdavkoch. 
Dôvodom je, že paušálne náhrady nákladov spojených s uplatnením pohľadávok, zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania u dlžníka sú bežne používané v obchodnej praxi, hlavne v prípadoch, ak práce nie sú vykonané načas alebo v zodpovedajúcej kvalite. Navyše prijímateľ si ich musí zahrnúť do daňových výnosov. 	Z 	N 	Navrhované znenie podporuje platobnú disciplínu medzi podnikateľskými subjektami. 	
Združenia podnikateľov Slovenska  	K čl. I, k bodu 1 
V navrhovanom znení § 2 písm. i) navrhujeme za slovo „potreby“ doplniť text: „uvedený v prílohe č. 6“. 

Odôvodnenie: 
Uvedené ustanovenie stanovuje, že daňovým výdavkom pri majetku, ktorý môže mať charakter osobnej potreby je daňový výdavok uznaný len primeranej výške k dosiahnutým príjmom. Do uvedeného znenia navrhujeme z dôvodu zjednoznačnenia daného ustanovenia doplniť, že dané ustanovenie sa vzťahuje na majetok uvedený v prílohe č. 6, nakoľko podľa navrhovaného znenia sa vzťahuje na akýkoľvek majetok, ktorý môže mať charakter osobnej potreby. 
 	Z 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6. 	
Združenia podnikateľov Slovenska  	K čl. I, k bodu 15 
V navrhovanom znení § 16 ods. 1 písm. c) navrhujeme doplniť kritérium rozsahu, napr. za slovom „prevádzkarne“ nahradiť čiarku bodkočiarkou a doplniť text: „služba sa považuje za poskytnutú na území SR, ak viac ako 70% jej rozsahu sa poskytuje na území SR,“ 

Odôvodnenie: 
Uvedené ustanovenia stanovuje, že príjmom zo zdrojov na území SR je príjem zo služieb poskytovaných na území SR. Ustanovenia však nerieši rozsah poskytovania takýchto služieb. Evidentný problém je to hlavne pri poradenských službách, keď väčší rozsah služby je poskytovaný zo zahraničia a len zanedbateľná časť napr. 1 – 2 dni konzultácií sa uskutoční fyzicky na území SR. Z tohto dôvodu navrhujeme do tohto ustanovenia zaviesť kritérium pomeru v akom sa služba poskytuje na území SR, pričom ak sa neprekročí určená hranica, služba sa nepovažuje za poskytovanú na území SR. 
 	Z 	N 	Príjem daňovníkov s obmedzenou daňovou povinnosťou podľa § 16 ods. 1 písm. c) bude zdaniteľný na území SR len za služby poskytnuté na území SR, a to bez ohľadu na ich rozsah vykonaný na území SR. Pre správne zdanenie je potrebné vyčísliť sumu pripadajúcu na služby poskytnuté na území SR. 
Navrhovanou úpravou by sa otvorili možnosti na neželanú daňovú optimalizáciu. 
 	
Združenia podnikateľov Slovenska  	K čl. I, k bodu 16 
Dopĺňané ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) navrhujeme označiť ako „písm. j)“. 

Odôvodnenie: 
Vypustením pôvodného písm. g) z ustanovenia § 17 ods. 3 vznikne právna neistota v otázke ako nakladať s príjmom prislúchajúcim k výdavku (nákladu), ktorý nebol uznaný za daňový výdavok podľa § 19. Z tohto dôvodu navrhujeme zachovať v § 17 pôvodné písm. g) a navrhované znenie označiť ako písm. j). Zámerom zákonodarcu určite nebolo dosiahnuť stav de facto dvojitého zdanenia toho istého príjmu v príkrom rozpore so zásadami daňovej spravodlivosti. 

 	Z 	N 	Pôvodné ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) zákona ponúkalo veľmi široký výklad nad rámec zákona, keď sa nedaňové výdavky v úhrne posudzovali k úhrnu všetkých zdaniteľných príjmov, čím sa výrazne znižovala daňová povinnosť subjektu. Z uvedeného dôvodu bolo ustanovenie vypustené. 	
Združenia podnikateľov Slovenska  	K čl. I, k bodu 27 
Do navrhovaného znenia navrhujeme doplniť bod 8., ktorý znie: 
„8. hodnota nepeňažného plnenia, ktorá sa zamestnancovi zdaňujem podľa § 5 ods. 1 písm. h),“. 

Odôvodnenie: 
V predmetnom ustanovení navrhujeme doplniť, že za daňový výdavok sa u zamestnávateľa považuje aj nepeňažné plnenie poskytované zamestnávateľom zamestnancovi. Uvedené navrhujeme z dôvodu zabezpečenia jednoznačnosti, že nepeňažné plnenie, ktoré sa u zamestnanca zdaňujem rovnako ako mzda, sa u zamestnávateľa považuje za daňový výdavok rovnako ako mzda, a teda nedôjde k dvojitému zdaneniu toho istého príjmu. 
 	Z 	N 	Navýšené nepeňažné plnenie upravuje nové ustanovenie § 5 ods. 3 písm. d) zákona. Pri výpočte mzdy, ktorej súčasťou je aj príjem podľa § 5 ods. 3 písm. d) zákona sa postupuje rovnakým spôsobom ako pri ostatných príjmoch zo závislej činnosti, tento princíp zostáva zachovaný. V prípade navyšovania nepeňažného príjmu vypočítaný preddavok a povinné poistné z tohto príjmu odvedie za zamestnanca zamestnávateľ. Do daňových výdavkov vstupuje „navyše“ len suma navýšenia tohto príjmu o daň a poistné a príspevky. Toto upravuje ustanovenie § 19 ods. 2 písm. c) bod 7 zákona. 

Združenia podnikateľov Slovenska  	K čl. I, k bodu 46 
V § 21a ods. 2 navrhujeme zmeniť alebo zadefinovať výraz „osobou spojenou vo vzťahu k dlžníkovi“. 

Odôvodnenie: 
Uvedené navrhujeme z dôvodu nezrozumiteľnosti daného ustanovenia bez dodatočného zisťovania zámeru zákonodarcu z dôvodovej správy. 
 	Z 	A 	Ustanovenie bolo upravené. 	
Združenia podnikateľov Slovenska  	K čl. I, k bodu 51 
V navrhovanom znení § 25 ods. 3 navrhujeme čiarku za „písm. b)“ nahradiť bodkou a nasledujúci text vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Uvedené navrhujeme z dôvodu, aby sa pri predaji majetku, z ktorého odpisy neboli v plnej miere uznané za daňové, považoval za zostatkovú cenu rozdiel medzi vstupnou cenou tohto majetku a iba odpismi, ktoré boli uplatnené ako daňové. Opačný stav by viedol k dvojitému zdaneniu toho istého príjmu a bol by tak v rozpore s princípmi daňovej spravodlivosti. 
 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou sa stratí význam ustanovenia § 17 ods. 34, § 19 ods. 3 písm. l) a t). 
 	
Združenia podnikateľov Slovenska  	K čl. I, k bodu 75 
V §52zd ods. 2 navrhujeme doplniť §§: § 2 písm. I), § 6 ods. 9, § 16 ods. 1 písm. c), § 17 ods. 3 písm. g) (resp. § 17 ods. 3 písm. j) po akceptovaní pripomienky uvedenej v bode 3.), § 17 ods. 5, § 18 a § 19 ods. 3 písm. i). 

Odôvodnenie: 
Uvedené navrhujeme z dôvodu jednoznačnosti, že uvedené ustanovenia sa po prvýkrát použijú za zdaňovacie obdobie, ktoré začína najskôr 1. januára 2015. 

 	Z 	N 	Úprava nie je potrebná. Z prechodných ustanovení vyplýva, že nadobúdajú účinnosť 1.1.2015. 	
Združenia podnikateľov Slovenska  	K čl. III, k bodu 15 
Zákon č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení zákona č. 562/2003 Z. z., zákona č. 561/2004 Z. z., zákona č. 518/2005 Z. z., zákona č. 688/2006 Z. z., zákona č. 198/2007 Z. z., zákona č. 540/2007 Z. z., zákona č. 621/2007 Z. z., zákona č. 378/2008 Z. z., zákona č. 465/2008 Z. z., zákona č. 567/2008 Z. z., zákona č. 61/2009 Z. z., zákona č. 492/2009 Z. z., zákona č. 504/2009 Z. z., zákona č. 486/2010 Z. z., zákona č. 547/2011 Z. z., zákona č. 440/2012 Z. z., zákona č. 352/2013 Z. z. a zákona č. 463/2013 Z. z. sa mení a dopĺňa takto: 

V navrhovanom znení navrhujeme za písm. f) doplniť text: „a účtovná jednotka ich neopraví v lehote stanovej vo výzve“ 

Odôvodnenie: 
Uvedené doplnenie navrhuje z dôvodu, aby v prípade, ak účtovná závierka neobsahuje správne vyplnené všeobecné náležitosti podľa § 17 ods. 2 písm. a) až f), nepovažuje sa za nedoručenú automaticky, ale až po ich neopravení v lehote stanovenej vo výzve. Opačná situácia by viedla k prílišnej tvrdosti zákona z číro formalistických dôvodov. 

 	Z 	A 	Uvedené ustanovenie bolo prepracované a bolo doplnené v zmysle pripomienky. 	
SKZL 	K Čl. V bodu 19 (§ 4a ods. 2) 
Žiadame v § 4a ods. 2 slovo „tristo“ nahradiť slovom „šesťsto“. 
Odôvodnenie: Zámerom je pokryť aj poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, ktorí zamestnávajú viacerých lekárov alebo dentálnu hygieničku a presahujú počet 300 vydaných pokladničných dokladov za mesiac. 
 	Z 	N 	Obmedzenie sa navrhlo z dôvodu kapacít informačného systému finančnej správy. V budúcnosti sa uvažuje s prehodnotením tohto obmedzenia. 	
SKZL 	K Čl. V bodu 23 (§7a ods. 4) a bodu 48 (Príloha č. 1) 
Žiadame v § 7a ods. 4 a v prílohe č. 1 slová „86.23 Zubná lekárska prax“ vypustiť. 
Odôvodnenie: Zavedenie registračných pokladníc bude predstavovať pre zubné ambulancie zvýšené administratívne zaťaženie a nárast finančných nákladov aj v súvislosti s potrebou pravidelných revízií pokladníc. O čas vynaložený na zhotovenie pokladničného dokladu sa priamo úmerne skráti ordinačný čas na ošetrovanie pacientov. Súčasne nedochádza k vypusteniu povinnosti pre zubné ambulancie vydávať rovnopis potvrdenia o rozsahu poskytnutých zdravotných výkonov, ich cene a výške spoluúčasti osobe, ktorej sa taká zdravotná starostlivosť poskytla alebo jej zákonnému zástupcovi (§ 79 ods. 1 písm. u zákona č. 578/2004 Z. z. v znení neskorších predpisov). 
Dôsledkom vyššie uvedených skutočností bude skrátenie času ordinovania a tým zhoršenie dostupnosti zubno-lekárskej zdravotnej starostlivosti pre pacientov. 
 	Z 	N 	Používanie elektronickej registračnej pokladnici, resp. virtuálnej registračnej pokladnici sa navrhuje z dôvodu, aby nedochádzalo pri poskytovaní týchto služieb zo strany podnikateľov ku kráteniu prijatých tržieb, ako aj z dôvodu ochrany pacienta, t. j. aby pacient dostal pri zaplatení relevantný pokladničný doklad. 	
SKZL 	Nad rámec návrhu 
Žiadame doplniť Čl. VII bod 1, ktoré znejú: 

„Čl. VII 

Zákon č. 578/2004 Z. z. o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti, zdravotníckych pracovníkoch, stavovských organizáciách v zdravotníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 720/2004 Z. z., zákona č. 351/2005 Z. z., zákona č. 538/2005 Z. z., zákona č. 282/2006 Z. z., zákona č. 527/2006 Z. z., zákona č. 673/2006 Z. z., zákona č. 18/2007 Z. z., zákona č. 272/2007 Z. z., zákona č. 330/2007 Z. z., zákona č. 464/2007 Z. z., zákona č. 653/2007 Z. z., zákona č. 206/2008 Z. z., zákona č. 284/2008 Z. z., zákona č. 447/2008 Z. z., zákona č. 461/2008 Z. z., zákona č. 560/2008 Z. z., zákona č. 192/2009 Z. z., zákona č. 214/2009 Z. z., zákona č. 8/2010 Z. z., zákona č. 133/2010 Z. z., zákona č. 34/2011 Z. z., zákona č. 250/2011 Z. z., zákona č. 362/2011 Z. z., zákona č. 390/2011 Z. z., zákona č. 512/2011 Z. z., zákona č. 5/2012 Z. z., zákona č. 185/2012 Z. z., zákona č. 313/2012 Z. z., zákona č. 324/2012 Z. z., zákona č. 41/2013 Z. z., zákona č. 153/2013 Z. z., zákona č. 204/2013 Z. z., zákona č. 220/2013 Z. z., zákona č. 365/2013 Z. z., zákona č. 185/2014 Z. z. sa mení takto: 

1. V § 79 ods. 1 sa vypúšťa písmeno u). 
Doterajšie písmena v) až zt) sa označujú ako písmená u) až zs).“ 
Odôvodnenie: Zavedením povinnosti vydávania pokladničných dokladov pacientom sa stane povinnosť vydávania rovnopisu potvrdenia o rozsahu poskytnutých zdravotných výkonov, ich cene a výške spoluúčasti osobe, ktorej sa taká zdravotná starostlivosť poskytla alebo jej zákonnému zástupcovi nadbytočná a pre zubné ambulancie administratívne zaťažujúca. 
 	Z 	ČA 	Zapracované v texte. 	
SKZL 	K Čl. I bodu 76 (Príloha č. 1) 
Žiadame v prílohe č. 1 položku 2-38 KP 32.5 Lekárske a stomatologické nástroje a potreby z odpisovej skupiny 2 vypustiť a zaradiť ju pod zodpovedajúcim označením do odpisovej skupiny 1. 

Odôvodnenie:Stomatologické nástroje a potreby používané v ambulanciách zubných lekárov sú maximálne vyťažované, a preto značne poruchové. Ich obstarávacia cena sa dá prirovnať k obstarávacej cene osobného automobilu, ktorý sa odpisuje 4 roky. Preto žiadame zaradiť tieto nástroje a potreby tiež do odpisovej skupiny 1 s dobou odpisovania 4 roky. 
 	Z 	N 	Nastavená doba odpisovania sa zreálňuje s ekonomickou dobou životnosti majetku. 	
ADDS 	K bodu 1, §2 písm. i) 
Za slová „osobnej potreby“ navrhujeme vložiť slová „uvedené v prílohe č. 6“ 

Odôvodnenie: 
Je potrebné presne definovať čo sa chápe ako „majetok s charakterom osobnej potreby“. V opačnom prípade je riziko sporov pri výklade zákona. 
 	O 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6. 	
ADDS 	K bodu 5, §5 ods. 1 písm. h) 
Navrhujeme vypustiť slová „a zamestnávateľ je povinný postupovať počas celého zdaňovacieho obdobia rovnako u všetkých zamestnancov“ 

Odôvodnenie: 
V prípade, že bude mať zamestnávateľ na výber, je pravdepodobnejšie, že toto ustanovenie bude (aspoň pri niektorých nepeňažných benefitoch) využívať. Využívanie pri všetkých nepeňažných benefitoch je menej pravdepodobné keďže zvyšuje náklady zamestnávateľa. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava má zabezpečiť rovnaký spôsob zdanenia nepeňažného plnenia voči všetkým zamestnancom v rámci jedného zdaňovacieho obdobia. 	
ADDS 	§5 ods. 3 písm. a) 
Navrhujeme pojem „vstupná cena“ v celkom odseku nahradiť pojmom „vstupná cena znížená o sumu odpisov, o ktorú sa zvýšil základ dane ak bol daňovník povinný postupovať podľa §17 ods. 34 

Odôvodnenie: 
Vzhľadom na to, že pri autách nad EUR 48,000 môžu vzniknúť daňovníkom nedaňové náklady, bolo by spravodlivé tieto nedaňové náklady nezahŕňať do vstupnej ceny motorového vozidla pre účely zdanenia zamestnancov. 
 	Z 	N 	Vstupná cena na účely tohto ustanovenia sa postupne medziročne znižuje o 12,5 %. 	
ADDS 	K bodu 8, §8, odsek 1, písm. n) 
Za slová „n) náhrady nemajetkovej ujmy“ navrhujeme vložiť poznámku pod čiarou s odkazom na „§ 13 ods. 2 Občianskeho zákonníka“ 

Odôvodnenie: 
Podľa dôvodovej správy je potrebné zdaniť iba nemajetkovú ujmu podľa § 13 ods. 2 Občianskeho zákonníka. Ak však v zákone absentuje referencia na túto právnu normu, je možné pojem „nemajetková ujma“ vykladať široko a vzniká konflikt s §9, odsek 2, písm. i). 
 	O 	A 	Do § 8 ods. 1 písm. n) bude doplnený odkaz na Občiansky zákonník. 	
ADDS 	K bodu 10, §8, odsek 5, písm. f), bod 2 
Navrhujeme slová „úroky z hypotekárneho úveru37b) alebo stavebného úveru37c)“ nahradiť slovami „úroky z úveru“ prípadne „úroky z úveru poskytnutého bankami a pobočkami zahraničných bánk“. 

Odôvodnenie: 
Forma a druh úveru by nemali mať vplyv na daňovú uznateľnosť úrokov pokiaľ daňovník preukáže súvislosť s obstaraním majetku. V opačnom prípade pôjde o diskrimináciu jednej formy financovania pred inou formou financovania. V prípade, že zámerom zákona je boj proti nebankovým spoločnostiam, navrhujem do zákona doplniť referenciu, že poskytovateľom úveru je banka prípadne pobočka zahraničnej banky. 
 	Z 	N 	Navrhované ustanovenie spresňuje doteraz zaužívanú prax uznávania úrokov z týchto úverov, nakoľko iba tieto úvery sa preukázateľne vzťahujú na konkrétnu nehnuteľnosť. 	
ADDS 	K bodu 13, §9, odsek 2, písm. i) 
Ak bude v §8, odsek 1, písm. n) vložená poznámka pod čiarou, ako je navrhované, v paragrafe §9, odsek 2, písm i) je potrebné ponechať slová „náhrad nemajetkovej ujmy“. 

Odôvodnenie: 
Za náhrady nemajetkovej ujmy sa dajú považovať napríklad aj plnenia od leteckých spoločností v rámci nariadenia Rady EU č. 261/2004 prípadne iné platby za nemajetkovú ujmy vyplývajúce či už zo slovenskej alebo EU legislatívy. Predpokladáme, že nie je zámerom zdaňovať všetky nemajetkové ujmy. 
 	O 	A 	Do § 8 ods. 1 písm. n) bude doplnený odkaz na Občiansky zákonník. 	
ADDS 	K bodu 15 - § 16 ods. 1 písm. c)  
Navrhujeme tento bod novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Zdôvodnenie pri bode 72. 
 	Z 	N 	Ustanovenie sa upravuje v súlade so znením platným do 31.12.2013 s cieľom odstrániť neprimeranú tvrdosť zákona.  	
ADDS 	K bodu 16, §17, odsek 3, písm. g) 
Navrhujeme ponechať súčasné znenie §17, odsek 3, písm. g) 

Odôvodnenie: 
Podľa súčasného znenia §17, odsek 3, písm. g) sa do základu dane nezahŕňa príjem prislúchajúci k výdavku (nákladu), ktorý nebol uznaný za daňový výdavok podľa § 19, ktorý bol daňovník povinný účtovať. Táto časť zákona dodáva daňovníkom právnu istotu, že v prípade nedaňových nákladov sú súvisiace výnosy nezdaniteľné. Zrušenie tohto ustanovenia by zmenilo základné princípy zdaňovania daňou z príjmov, ktoré boli v Slovenskej republike dlhodobo uplatňované. Navyše zavedenie tohto ustanovenia s aplikáciou od 1.1.2015 by znamenalo porušenie princípu právnej istoty – napr. v čase vzniku nedaňového nákladu v roku 2014 daňovník predpokladá, že súvisiaci výnos bude nezdaniteľný, no zmenou zákona by takýto príjem bol od 1.1.2015 zdaniteľný. 
Ak napríklad daňovník musí zaplatiť pokutu, ktorá je jeho nedaňovým nákladom avšak pokuta vznikla v dôsledku chyby jeho dodávateľa pričom dodávateľ ju podnikateľovi uhradí (napr. v zmysle zmluvy) nemala by byť náhrada od dodávateľa zdaniteľná inak to bude odporovať základným princípom zdanenia. 
 	Z 	N 	Pôvodné ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) zákona ponúkalo veľmi široký výklad nad rámec zákonu, keď sa nedaňové výdavky v úhrne posudzovali k úhrnu všetkých zdaniteľných príjmov, čím sa výrazne znižovala daňová povinnosť subjektu. Z uvedeného dôvodu bolo ustanovenie vypustené. 	
ADDS 	K bodu 16, §17, odsek 3, písm. g) 
Navrhujeme bod 17 z novely vypustiť. 

Odôvodnenie: 
V prípade zmarených investícií prichádza u daňovníka ku nákladu bežného obdobia. Nevidíme dôvod prečo by sa daňové a účtovné náklady v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na základ dane v rozmedzí 36 mesiacov nie je žiadny. 
 	O 	N 	Zmarené investície sa vzťahujú k hmotnému majetku, ktorého obstarávacia cena sa zahŕňa do daňových výdavkov postupne vo forme odpisov, preto aj náklady na takéto nerealizované investície sa zahrnú do základu dane postupne počas navrhovanej doby. 	
ADDS 	K bodu 17, §17, odsek 5 a §18 a K bodu 18, §17, odsek 6 
Navrhujeme body 17 a 18 z novely vypustiť 

Zavedenie transferového oceňovania pri daňovníkoch s neobmedzenou daňovou povinnosťou je dodatočným neúmerným administratívnym zaťažením daňovníkov. Vypracovanie evidencie, tak aby vyhovovala požiadavkám transferového oceňovania si vyžaduje nie len dlhšie časové obdobie ale hlavne dodatočné náklady, ktoré nie sú efektívne vzhľadom na to, že v konečnom dôsledku sú všetky tuzemské osoby zdanené v rámci Slovenskej republiky. 
V prípade, že toto ustanovenie je do zákona navrhované ako súčasť boja proti daňovým únikom, nie je to účelné a je nadbytočné vzhľadom na to, že už v súčasnosti môže správca dane pri neúmerne nízkych výnosoch využiť §2, písm. c) podľa ktorého by príjmy mali byť ocenené cenami bežne používanými v mieste a čase plnenia prípadne ustanovenia týkajúce sa účelového obchádzania daňovej povinnosti. 
 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. 	
ADDS 	K bodom 19 a 20 - § 17 ods. 8 písm. a) a c) ods. 12 písm. b) a c) 
Navrhujeme body 19 a 20 z novely vypustiť a ponechať § 19 ods. 2 písm. i) v súčasnom znení 

Odôvodnenie je uvedené pri časti „k bodu 30“ 	Z 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 	
ADDS 	K bodu 21, § 17 ods. 19 písm. c) 
Navrhujeme písmeno c) z novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
V prípade vymenovaných nákladov (marketingových a iných štúdií atď.) prichádza u daňovníka ku nákladu bežného obdobia. Nevidíme dôvod prečo by sa daňové a účtovné náklady v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na základ dane v rozmedzí 36 mesiacov nie je žiadny. 

V prípade, že bude písmeno c) ponechané, je potrebné definovať pojem „iné štúdie“ vzhľadom na to, že príliš široké definovanie vyvoláva právnu neistotu. Napríklad aj poradcovia vypracúvajú rôzne analýzy či štúdie. Pri nedefinovaní pojmu „iné štúdie“ a nebude zrejmé, či sa takéto náklady budú posudzovať ako poradenstvo alebo ako „iné štúdie“. 

Odôvodnenie: 
V prípade, že bude písmeno c) ponechané, prichádza ku konfliktu dvoch princípov – jednak zahrnutie do nákladov rovnomerne počas 36 mesiacov od účtovania a jednak až po zaplatení. 

Pokiaľ napríklad ku zaplateniu príde sedem mesiacov po zaúčtovaní, je zrejmé, že počas prvých šesť mesiacov nie je možné uplatniť daňový náklad. Ak sa zaplatí počas siedmeho mesiaca potom by malo byť definované, že v mesiaci si daňovník môže uplatniť náklad za všetkých sedem mesiacov, lebo nie je možné splniť navrhované znenie „rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník účtuje o náklade“. 
 	Z 	ČA 	Do zákona bude doplnený odkaz na zákon č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení neskorších predpisov, pričom marketingové štúdie sú obsiahnuté § 37 ods. 12 v Postupoch účtovania pre podnikateľov účtujúcich v sústave podvojného účtovníctva. Výnimkou sú normy a certifikáty, ktoré sa budú zahrňovať do základu dane počas trvania ich platnosti, najviac počas 36 mesiacov. Lehota sa počíta od zaplatenia, nie od zaúčtovania. 	
ADDS 	K bodu 21, § 17 ods. 19 písm. d)  
Alternatíva 1: 

Navrhujeme písmeno d) z novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu maximálne do výšky 10% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov medzi daňovníkmi pretože v mnohých oblastiach sú provízie vo výške viac ako 10% bežnou obchodnou praxou. Rozdielne reálne trhové úrovne provízií teda spôsobujú konflikt tohto navrhovaného ustanovenia s ustanoveniami týkajúcimi sa oceňovania transakcií trhovou cenou (napr. § 17 ods. 5). 
Pojem „hodnota sprostredkovaného obchodu“ nie je dostatočne definovaný. Okrem obvyklých provízií platených ako % z obchodu sú na trhu bežné napríklad aj provízie za uzatvorenú zmluvu (bez ohľadu objem obchodu) či „všeobecné provízie“ napríklad za exkluzivitu, ktoré však majú svoje ekonomické opodstatnenie. 
Cieľom sprostredkovania je zároveň „získať klienta“ a v mnohých prípadoch klient následne (bez účasti sprostredkovateľa) uzatvorí priamo ďalšie obchody / zmluvy s poskytovateľom. Na tomto má ale určitú zásluhu aj sprostredkovateľ, ktorý prvotne klienta získal. Preto by bolo spravodlivé pri objeme sprostredkovaných obchodov zohľadňovať aj budúce obchody toho istého klienta. To je však v praxi nemožné a neefektívne, vzhľadom na to, že daňovník nevie dokázať kedy existuje a kedy neexistuje priame prepojenie medzi vyplatenou províziou a budúcimi obchodmi. Preto je vhodné navrhované ustanovenie z novely vypustiť, aby neprišlo ku problémom pri aplikácii. 
V niektorých prípadoch je sprostredkovanie riešené priamo v osobitnom predpise, ktorý stanovuje maximálnu výšku provízie (napr. § 63e zákona č. 43/2004 Z.z.). Zákonné podmienky, ako aj dohľad zo strany NBS v tomto prípadne neumožňujú aby bola provízia vyplatená nad zákonom stanovenú výšku, teda jej ďalšie limitovanie z daňového hľadiska by bolo pre tieto subjekty nespravodlivé. 
Návrh zákona nerieši to, kedy je provízia daňovo uznateľná v prípade, že náklad na ňu je časovo rozlíšený, čo je častý prípad. Bolo by podľa návrhu uznateľných prvých 10%, ktoré by boli zaúčtované v nákladoch alebo v rámci každého roka 10%? 
Pre daňovníkov predstavuje dodatočnú administratívnu a finančnú záťaž upraviť systémy tak, aby dokázali sledovať plnenie týchto podmienok a mohli vôbec vyčísliť vplyv na základ dane. To nie je možné v tak krátkej dobe (k 1.1.2015). 
Zmluvné vzťahy so sprostredkovateľmi sú dlhodobé a nie je možné ich k 1.1.2015 upraviť tak, aby spoločnosti dokázali limitovať svoje nedaňové náklady. Navyše pri zmluvách uzatvorených v minulosti je uplatnenie od 1.1.2015 retrospektívne keďže pri uzatváraní zmlúv daňovníci počítali s tým, že náklad na sprostredkovanie bude daňový. V prípade, že by spoločnosti vedeli o nedaňovom náklade, zmluvu by pravdepodobne uzatvorili iným spôsobom. Ide teda zásah do existujúcich zmluvných vzťahov. 
Zároveň je nespravodlivé, že výnosy z provízií sa zdaňujú v celkovej výške pričom náklad je daňovo limitovaný. Pokiaľ bude náklad nedaňový, navrhujeme, aby aj výnos bol nezdaniteľný. 

V prípade že ak nedôjde k vypusteniu ustanovenia § 17 ods. 19 písm. d) navrhujeme jeho úpravu na Alternatívu 2: 
V prípade, ak nebude ustanovenie § 17 ods. 19 písm. d) z novely zákona vypustené, navrhujeme upravené znenie: 
(19) Súčasťou základu dane daňovníka len po zaplatení sú: 
d) odplaty (provízie) za sprostredkovanie, a to aj ak ide o sprostredkovanie na základe mandátnych zmlúv alebo podobných zmlúv 79a) najviac do výšky 10 % z hodnoty sprostredkovaného obchodu s výnimkou ak je odplata (provízia) regulovaná osobitným zákonom (odkaz napr. na zákon o DSS 43/2004, DDS 650/2004, bankách 483/2001 a poisťovniach 8/2008, o kolektívnom investovaní 203/2011zák.č. 186/2009 o finan.sprostredkovani) 

Odôvodnenie: 
Vo vymenovaných odvetviach odkazu zákona je výška provízie malá a aj jej maximálna výška je regulovaná zákonom. 
Rovnako nie je možné vopred odhadnúť výšku dojednaného obchodu. 

Máme za to, že toto navrhované ustanovenie by sa nemalo vzťahovať na uvedené odvetvia, nakoľko v týchto prípadoch nevieme s istotu určiť čo presne znamená hodnota sprostredkovaného obchodu, nakoľko pri vyššie uvedených typoch produktov nie je dopredu známa výška celkovo naakumulovanej sumy a ani ich trvanie. Takéto typy produktov sú na báze dobrovoľnosti a klient si sám určuje výšku odkladanej sumy, pričom si môže vložiť aj mimoriadny vklad, resp. investíciu. Navyše tieto produkty sú upravené samostatnými zákonmi. Taktiež zákon č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 84a upravuje výšku odmeny za sprostredkovanie účastníckych zmlúv. Z vyššie uvedených dôvodov by sa nemalo predmetné ustanovenie vzťahovať na spomínané typy produktov 
 	Z 	ČA 	Úprava vykonaná u finančných inštitúcii a subjektov kolektívneho investovania. 	
ADDS 	K bodu 21, § 17 ods. 19 písm. e) 
Navrhujeme do tohto ustanovenia pridať vetu: „Pre účely tohto odseku je postačujúce ak povinnosti ustanovené v § 43 ods. 11 alebo § 44 ods. 3 daňovník splnil ku dňu podania daňového priznania za dané zdaňovacie obdobie“. 

Odôvodnenie: 
Navrhované znenie zákona nereflektuje, že napríklad povinnosť definovaná v § 43 ods. 11 sa plní pätnásteho dňa každého mesiaca za predchádzajúci kalendárny mesiac. Zároveň môže prísť ku prípadom, kedy daňovník splní povinnosť neskôr (napr. dočasná platobná neschopnosť, omyl...). Preto navrhujeme, aby bolo postačujúce povinnosti splniť ku dňu podania daňového priznania. Samozrejme súvisiace penále za oneskorené platby môže správca ďalej aplikovať čo by však nemalo súvisieť s daňovou uznateľnosťou nákladu ako takého. 
 	O 	N 	Zámerom ustanovenia je obmedziť fiktívne platby plynúce daňovníkom štátov, voči ktorým SR nemá právny nástroj na zistenie skutočného vynaloženia výdavku a to tým, že sa uznateľnosť daňového výdavku podmieni faktickým splnením povinností podľa § 43 ods. 11 a § 44 ods. 3 zákona. Ak daňovník nesplní v stanovenej lehote uvedené povinnosti, daňový výdavok sa uplatní až v tom zdaňovacom období, v ktorom budú splnené obidve podmienky vymedzené v ustanovení § 17 ods. 19. 	
ADDS 	K bodu 24 - § 17 ods. 33, písm. b) 
Navrhujeme písmeno b) z novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Výnos pri spätnom prenájme majetku sa v zmysle účtovných predpisov časovo rozlišuje. Nevidíme dôvod prečo by sa daňové a účtovné výnosy v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na celkový základ dane v rozmedzí trvania spätného prenájmu nie je žiadny. 
 	Z 	N 	Tak ako strata jednorázovo ovplyvňuje základ dane pri uzatvorení zmluvy o spätnom prenájme, rovnako sa jednorázovo zdaní aj výnos plynúci z predaja tohto majetku. 	
ADDS 	K bodu 25 - § 17 ods. 34 
Navrhujeme za slová „základ dane“ vložiť slová „pred odpočtom daňovej straty“ 

Odôvodnenie: 
Z navrhovaného znenia nie je jasné, či sa má počítať zo základu dane pred odpočtom daňovej straty alebo zo základu dane po odpočte daňovej straty. 
 	Z 	N 	Úprava nie je potrebná. Aj z platného znenia zákona jednoznačne vyplýva, že ide o základ dane pred uplatnením odpočtu daňovej straty. 	
ADDS 	K bodu 25 - § 17 ods. 34 
Navrhujeme pridať vetu: „Toto ustanovenie sa nepoužije v prípade spoločností, ktoré v rámci svojho podnikania poskytujú prenájom bez vopred dohodnutého práva kúpy prenajatej veci.“ 

Odôvodnenie: 
V prípade spoločností, ktoré poskytujú operatívny prenájom osobných automobilov navrhujeme nepoužiť ustanovenie vzhľadom na to, že v ods. 35 je zohľadnená limitácia pre nájomcu a bolo by nespravodlivé limitáciu uplatniť aj pre prenajímateľa. 
 	Z 	A 	Úprava základu dane podľa § 17 ods. 34 sa nevykonáva u osobných automobilov, ktoré boli poskytnuté na prenájom na základe nájomnej zmluvy bez vopred dohodnutého práva kúpy prenajatej veci.  	
ADDS 	K bodu 29 - § 19 ods. 2 písm. h) 
Navrhujeme bod 29 z novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Pri poskytovaní úverov nie je istina súčasťou zdaniteľných príjmov. Avšak v prípade zlyhania dlžníka sa aj istina stáva nákladom daňovníka. Zároveň v súlade s § 17 ods. 27 (okrem daňovníka v konkurze) musia daňovníci zdaniť záväzky (vrátane nezaplatenej istiny) ak sú po splatnosti (20% po 360 dňoch, 50% po 720 dňoch a 100% po 1080 dňoch). Je preto nespravodlivé, ak pri zlyhaní dlžníka vo vymedzených prípadoch nebude môcť poskytovateľ úveru zahrnúť istinu do daňových výdavkov. 

Zároveň podľa § 19 ods. 2 písm. h) bude môcť poskytovateľ naďalej postupovať v prípade príslušenstva (ak bolo zahrnuté do zdaniteľných príjmov) bez ohľadu na zabezpečenie pohľadávky. Avšak pri istine bude musieť čakať na splnenie podmienok §19, odsek 2, písm. r) t.j. splnenie podmienok podľa § 20 ods. 4. Toto ustanovenie je však viazané maximálne na sumu, ktorá nie je krytá zabezpečením. V praxi nie je vždy určené, či sa zabezpečenie viaže na príslušenstvo alebo na istinu. Zo zákona nie je zrejmé, či daňovník môže určiť, že zabezpečenie sa viaže najskôr na príslušenstvo, uplatniť § 19 ods. 2 písm. h), úplne daňovo odpísať príslušenstvo a len zvyšok zabezpečenia aplikovať na istinu a uplatniť §19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4. 

Používané systémy daňovníkov neumožňujú rozdielne sledovanie istiny a príslušenstva a aplikáciu rozdielnych princípov pri opravných položkách respektíve odpise pohľadávok. 

V prípade istiny zlyhaného úveru ak dlžník splní podmienku § 19 ods. 2 písm. h), tak v súlade s účtovníctvom je zvyčajne potrebný 100% odpis pohľadávky vzhľadom na to, že sa neočakávajú budúce úžitky z tohto aktíva (pohľadávky). To znamená, že daňovník nemôže (z účtovných dôvodov) držať pohľadávku na súvahe a čakať 1080 dní na splnenie podmienok §19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4. Preto by sa zavedením tohto ustanovenia stali odpisy istiny pohľadávok do veľkej miery daňovo neuznateľnými napriek tomu, že nie je vinou poskytovateľa úveru, že dlžník definitívne zlyhal. 

V prípade obmedzenia daňovej uznateľnosti odpisu istiny prichádza ku výraznej diskriminácii bánk voči iným daňovníkom. Kým ostaní daňovníci majú v každom prípade možnosť daňovej uznateľnosti odpisu pohľadávky do nákladu, banky by de facto o možnosť odpisu istiny do daňových nákladov v prípade zlyhaných úverov definovaných v § 19 ods. 2 písm. h) (konkurz, nedostatok majetku atď.) prišli. Vzhľadom na existujúce daňové zaťaženie bánk vrátane chystanej dane z finančných transakcií sa toto ustanovenie javí ako ďalšie ustanovenie sťažujúce a znevýhodňujúce podnikanie vo finančnom sektore. 
 	Z 	ČA 	Zákon bude upravený tak, aby bol umožnený odpis pohľadávky z istiny úveru u tých subjektov, u ktorých je poskytovanie úverov hlavným predmetom činnosti. 	
ADDS 	K bodu 30 - § 19 ods. 2 písm. i) 
Navrhujeme ponechať § 19 ods. 2 písm. i) v súčasnom znení a navrhované znenie o výdavkoch pri prevádzkovateľoch hazardných hier zaradiť do zákona pod iným písmeno 

Odôvodnenie: 
Daňový odpis tzv. nemateriálnych pohľadávok po 720 dňoch po splatnosti je často využívaný v mnohých spoločnostiach a má svoje ekonomické opodstatnenie. V prípade pohľadávok do EUR 332 nie je efektívne investovať do ich vymáhania vo forme súdnych poplatkov či poplatkov za právnikov. Zároveň je vymožiteľnosť zvyčajne minimálna. V prípade, že by spoločnosť musela čakať na možnosť daňového odpisu až 1080 dní (§19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4), príde v mnohých prípadoch ešte pred uplynutím tejto doby k tomu, že z účtovných dôvodov je potrebné pohľadávku úplne odpísať (vzhľadom na to, že sa neočakávajú budúce úžitky z tohto aktíva) a daňovník tak príde o možnosť daňového nákladu (lebo nemôže čakať a držať pohľadávku na súvahe 1080 dní). 
 	Z 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 	
ADDS 	K bodu 32 - § 19 ods. 2 písm. t) 
Terajšie znenie: 
„výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac do výšky 80 %; ak daňovník preukáže, že takýto majetok využíva výlučne na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov, uplatní si výdavky v plnej preukázanej výške.“ 

Navrhujeme nasledovné znenie: 
„výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac v takej percentuálne výške v akej ich používa na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov“ 

Odôvodnenie: 
Podľa navrhovaného znenia má daňovník len dve možnosti – buď si uplatniť výdavky vo výške 100% alebo na 80%. Toto je ale nespravodlivé v prípade, že daňovník vie dokázať, že daný majetok používa na osobnú potrebu napríklad na 5% prípadne ho (v extrémnom prípade) použije na súkromný účel jeden jediný krát. Daňovník by mal mať možnosť uplatniť výdavky v takom pomere, ktorý vie dokázať. 
 	O 	N 	Daňovník si môže uplatniť len 100%- né výdavky, ak majetok využíva len na podnikanie. V opačnom prípade bude uplatňovať 80% za predpokladu, že majetok nevyužíva na služobné účely v oveľa menšej miere. Rozsah 80 – 100% sa neakceptuje. 	
ADDS 	K bodu 33 - § 19 ods. 3 písm. a)  
Navrhujeme ponechať písmeno a) v súčasnom znení 

Odôvodnenie: 
Je bežnou praxou, že daňovníci prenajímajú majetok za cenu, ktorá je nižšia ako daňový odpis. Dôvody sú ale čisto ekonomické – napríklad pri prenájme stroja zároveň prenajímateľ zabezpečuje dodávku súvisiaceho spotrebného materiálu k stroju a celkový obchod (prenájom + spotrebný materiál) je ziskový. Podľa všeobecných princípov má správca dane zohľadňovať transakcie jednotlivo a všetky v ich vzájomnej súvislosti. Zároveň má zohľadňovať obsah pred formou. Preto navrhujeme ponechať písmeno a) v súčasnom znení. 
 	O 	N 	Úprava nie je potrebná, pretože cena nájomného by mala zohľadňovať aj prípadnú cenu výrobku. 	
ADDS 	K bodu 36 - § 19 ods. 3 písm. p)  
Navrhujeme tento bod novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu za vymáhanie maximálne do výšky 50% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov medzi daňovníkmi pretože v mnohých oblastiach sú provízie vo výške viac ako 50% bežnou obchodnou praxou. 

Zároveň navrhovaný bod 36 je v rozpore s navrhovaným bodom 21 (50% versus 10%). 
 	Z 	N 	Sprostredkovateľská provízia v rovnakej výške ako vymožená pohľadávka stráca svoje ekonomické opodstatnenie. 	
ADDS 	K bodu 40 - § 20 ods. 10  
Navrhujeme tento bod novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Argumentácia je uvedená pri bode 29 

Navyše si toto ustanovenie odporuje pretože v prvej vete limituje opravnú položku ako náklad bez istiny ale v druhej vete je istina zahrnutá (banky tvoria opravné položky na celú pohľadávku vrátane istiny). Takže nie je zrejmé ako majú banky vlastne postupovať. 
 	Z 	ČA 	Ustanovenie bolo upravené tak, aby bola možná tvorba opravnej položky na pohľadávku ktorá je istinou k úveru u subjektov, u ktorých je poskytovanie úverov hlavným predmetom činnosti.  	
ADDS 	K bodu 42 - § 21 ods. 1 písm. h) 
Navrhujeme vložiť slová 

„tabakové výrobky okrem daňovníkov, u ktorých je výroba tabakových výrobkov a alkoholické nápoje okrem daňovníkov, u ktorých je výroba alkoholických nápojov hlavným predmetom činnosti a“ 

Odôvodnenie: 
Pôvodne navrhované znenie indikuje, že daňovník by mal mať ako hlavný predmet súčasne výrobu tabakových výrobkov aj výrobu alkoholických nápojov. 
 	O 	A 	 	
ADDS 	K bodu 44 - § 21 ods. 2 písm. m) 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Paušálnej náhrady nákladov spojených 
s uplatnením pohľadávok, zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania sú bežnou súčasťou obchodných vzťahov a preto by mali byť daňovým nákladom. 

Osobitne pri úrokoch z omeškania, ktoré sa platia na základe rozhodnutia súdu sú tieto pomerne vysoké avšak nie z vôle daňovníka ale preto, že konania na súdoch v SR trvajú neúmerne dlho. Pri nedaňovosti tohto nákladu bude daňovník vlastne dvakrát penalizovaný – najskôr výškou úroku z omeškania a následne aj tým, že to bude nedaňový náklad. 

Návrh zákona nerieši prípad, že na takéto náklady boli tvorené v minulosti rezervy pričom tieto budú použité v čase, kedy už náklad bude nedaňový. Na základe navrhovaného znenia by sa takýto náklad stal nedaňovým aj keď sa týka obdobia kedy išlo o daňový náklad len nebola známa jeho presná výška (napr. súdny spor nebol ukončený). To vyvoláva právnu neistotu. 

Navyše takéto taxatívne vymenovanie „odškodnení“ vytvára priestor na iné druhy plnení medzi spoločnosťami – napríklad mimosúdne vyrovnania či platby na základe súdnych rozhodnutí, ktoré (keďže nie sú vymenované ako nedaňový náklad) by boli daňovo uznateľné pričom ich ekonomická podstata je mnohokrát taká istá ako pri zmluvných pokutách. 
 	Z 	N 	Navrhované znenie podporuje platobnú disciplínu medzi podnikateľskými subjektami. 	
ADDS 	K bodu 45 - § 21 odsek 2 písm.n) 
Navrhujeme slovo „exspirácia“ nahradiť slovom „expirácia“ 

Odôvodnenie: 
Legislatívno technická pripomienka 
 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. 	
ADDS 	K bodu 46 - § 21a 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Pravidlá nízkej kapitalizácie už boli niekoľkokrát do zákona navrhované. Dokonca boli zavedené a v následne zrušené. 

Zavedenie týchto pravidiel je najmä v prípade finančných inštitúcií veľkou limitáciou vzhľadom na to, že pre poskytovanie úverov, ktoré je jednou zo základných činností, potrebujú zdroje, ktoré tiež získavajú (z prijatých) úverov. Kým nové pravidlá sa neuplatnia pre banky, poisťovne a zaisťovne, uplatnia sa pre lízingové spoločnosti pričom tieto fungujú na obdobnom spôsobe financovania ako banky. Ak toto pravidlo zostane v zákone potom je potrebné, do odseku 3 doplniť aj lízingové spoločnosti. 

Zavedenie pravidiel nízkej kapitalizácie má podporiť investície do vlastného imania. Zavedenie pravidiel s tak krátkym časom na implementáciu nedáva priestor na podporu investovania do vlastného imania. Ak by implementácia bola posunutá na neskoršie obdobie, je väčšia pravdepodobnosť, že daňovníci by mohli zmeniť formu financovania. 

V niektorých prípadoch (napríklad pri daňovníkoch, ktorí vykazujú stratu pričom môžu mať kladný základ dane) prichádza ku konfliktu s pravidlami transferového oceňovania. Na jednej strane bude úrok neuznateľný, na druhej strane ho daňovník musí platiť na trhovej úrovni. 
 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. 	
ADDS 	K bodu 55 - § 26 odsek 3  
Navrhujeme ponechať pôvodné znenie 

Odôvodnenie: 
Limitácia zrýchleného odpisovania len na niektoré druhy majetku nemá svoje opodstatnenie. Zrýchlené odpisovanie vyjadruje ekonomickú realitu pri niektorých druhoch majetku – t.j. ich hodnota klesá v prvých rokoch používania rýchlejšie ako počas ďalších rokov. Preto by zrýchlené odpisovanie malo byť umožnené pri všetkých odpisových skupinách. 
 	Z 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
ADDS 	K bodu 56 - § 26 odsek 8  
Navrhujeme vypustiť druhú vetu 

Odôvodnenie: 
Daňovník, ktorý má dostatočný základ dane nie je pri vlastných vozidlách limitovaný maximálnymi daňovými výdavkami (EUR 48 000). Ani daňovník, ktorý si vozidlo obstaráva formou finančného prenájmu a má dostatočný základ dane by touto sumou nemal byť limitovaný. Inak príde ku znevýhodneniu finančného lízingu ako formy obstarávania majetku. 

Toto ustanovenie by zároveň malo negatívny vplyv na lízingové spoločnosti poskytujúce finančný lízing osobných automobilov, ktoré by stratili veľké množstvo zákazníkov. 
 	O 	ČA 	Upravené v nadväznosti na znenie ustanovenia § 17 ods. 34 návrhu zákona. 	
ADDS 	K § 43 odsek 3, písm. a)  
Pred slovo „výhru“ navrhujeme vložiť slovo „peňažnú“ a za slová Slovenskej republiky, 95)“ navrhujeme vložiť slová „okrem výhier oslobodených od dane podľa § 9“ 

Odôvodnenie: 
Súčasné znenie zákona predpokladá, že zrážkovú daň je potrebné zrážať aj z nepeňažných výhier plynúcich z rôznych vkladových produktov. Toto ale v praxi nie je možné a takáto výhra by mala byť zdanená cez podanie daňového priznania výhercom. 

Zároveň nie je zrejmé, že zrážkovú daň nie je potrebné zrážať v prípade výhier oslobodených podľa § 9. Pritom ale § 9 sa vzťahuje na všetky druhy výhier a teda aj tie, ktoré plynú z rôznych vkladových produktov. Ak by poskytovateľ výhry zrazil zrážkovú daň z celej výhry, nemôže si výherca uplatniť oslobodenie do EUR 350 cez podanie daňového priznania vzhľadom na to, že sa daň považuje za vysporiadanú. 
 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec novely zákona. 	
ADDS 	K bodu 65 - § 32 odsek 7 
Navrhujeme slovo „emailová adresa“ dať do gramaticky správneho tvaru „emailovú adresu“ 

Odôvodnenie: 
Legislatívno technická pripomienka 
 	O 	A 	 	
ADDS 	K bodu 72 - § 43 ods. 2  
Navrhujeme tento bod novely vypustiť alebo limitovať len na daňovníkov, ktorý nepodliehajú zdaneniu na území Európskej únie resp. na daňovníkov nezmluvných štátov 

Odôvodnenie: 
V prípade uplatňovania zrážkovej dane na všetky služby definované v § 16 ods. 1 písm. c) príde ku kolíznym situáciám. Napríklad daňovník (zahraničná osoba) má v SR stálu prevádzkareň, platí preddavky na daň a navyše mu odberatelia budú zrážať zrážkovú daň. 

Zároveň budú znevýhodnení daňovníci s obmedzenou daňovou povinnosťou, ktorí budú daň platiť ihneď (formou zrážkovej dane) oproti podnikateľom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. To môže indikovať obmedzovanie podnikania zahraničných subjektov čo je v rozpore s princípmi EU. 

V mnohých prípadoch je časť služieb poskytovaná na území SR a časť mimo územia SR. V prípade, že tento bod novely bude ponechaný, je potrebné definovať ako majú daňovníci postupovať v takýchto prípadoch 
 	Z 	N 	V nadväznosti na zmenu § 16 ods. 1 písm. c) sa upravuje spôsob zdanenia služieb poskytnutých na území SR tak, ako bolo platné do 31.12.2013. 
Vo vzťahu k daňovníkom z členských štátov EÚ je predmetné ustanovenie (ako aj ustanovenie § 16 ods. 1 písm. c)) nerelevantné, nakoľko SR má s týmito štátmi uzavreté zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia, ktoré umožňujú zdaniť príjmy za poskytnutie služieb v SR, len ak sú poskytované prostredníctvom stálej prevádzkarne (§ 16 ods. 1 písm. a)). V takýchto prípadoch sa daň nezráža podľa § 43. 
Z tohto dôvodu tiež nedochádza k znevýhodneniu a obmedzeniam vo vzťahu k členským štátom EÚ. 
Príjem daňovníkov s obmedzenou daňovou povinnosťou bude zdaniteľný na území SR len za služby poskytnuté na území SR. Pre správne zdanenie je potrebné vyčísliť sumu pripadajúcu na služby poskytnuté na území SR 
 	
ADDS 	§ 43 ods. 6 a 7  
Ak bude prijatý bod 72 potom treba do týchto odsekov doplniť § 16 ods. 1 písm. c) 

Odôvodnenie: 
V prípade, že bod 72 novely bude schválený, príde ku situáciu znevýhodnenia zahraničných podnikateľov, ktorí nie len, že budú znevýhodnení v zdanení zrážkovou daňou ako je popísané pri bode 72 ale navyše bude táto ich daň finálna a nebudú mať možnosť si ju uplatniť ako preddavok na daň. Preto navrhujeme, aby prípadná zaplatená zrážková daň mohla byť považovaná za preddavok na daň. 
 	Z 	N 	Ako je uvedené v odôvodnení k bodu 72, nedôjde k znevýhodneniu daňovníkov z členských štátov EÚ, keďže ich príjem za poskytnutie služieb je zdaniteľný na území SR, iba ak sú služby poskytované prostredníctvom stálej prevádzkarne. Príjem stálej prevádzkarne sa však nezdaňuje daňou vyberanou zrážkou.  	
ADDS 	§ 52za ods. 4  
Navrhujeme vypustiť slovo „najskôr 1. januára“ a nahradiť ho „1. januára 2014 a v prípade daňovníkov s hospodárskym rokom začínajúc zdaňovacím obdobím, ktoré začína v kalendárnom roku 2014“. 

Odôvodnenie: 
Slovo najskôr indikuje, že daňovníci si môžu uplatňovanie daňových strát z rokov 2010 až 2013 nechať na obdobie neskoršie ako rok 2014. Teda že začnú rovnomerne počas 4 rokov uplatňovať daňové straty napríklad až od 1.1.2018. 
 	Z 	N 	Úpravu už platných a účinných prechodných ustanovení nie je možné upraviť a daňovník musí začať v nadväznosti na § 30 neuplatnené straty za roky 2010 až 2013 odpočítavať v roku 2014. 	
ADDS 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (2)  
Navrhujeme stanoviť účinnosť tak, aby neprichádzalo ku retroaktivite 

Odôvodnenie: 
Ako je uvedené pri jednotlivých bodoch, v niektorých prípadoch také skoré zavedenie vyvoláva právnu neistotu respektíve je retroaktívne. Navrhujeme minimálne posunúť účinnosť. 
 	Z 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. V roku 2015 sa odpisy vypočítajú podľa § 27 ods. 1 alebo § 28 ods. 2 zákona. 	
ADDS 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (3)  
Ak § 21a bude schválený, navrhujeme aspoň posunúť účinnosť. 

 	Z 	N 	Úprava vyplývajúca z § 21a sa vykonáva k poslednému dňu zdaňovacieho obdobia a preto je dostatočný časový priestor na implementáciu tohto opatrenia v praxi. 	
ADDS 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (6)  
Navrhujem toto znenie zmeniť tak, aby daňovníci pri existujúcom majetku nemenili spôsob odpisovania 

Odôvodnenie: 
Spôsob odpisovania sa všeobecne nemá meniť – to je jeden zo základných princípov pri odpisovaní majetku, ktorý je uvedený aj v zákone § 26, odsek 3. Preto je ustanovenie § 52zd, odsek (6) v priamo rozpore s § 26, odsek 3. 

Navyše účtovné systémy nie sú schopné takéto zmeny vykonať v tak krátkej dobe aká sa očakáva medzi schválením zákona a jeho implementáciou. 

V tomto ustanovení nie je riešené v akom momente má spôsob odpisovania zmeniť daňovník s hospodárskym rokom. 

Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujeme spôsob odpisovania pri existujúcich majetkoch nemeniť. 
 	Z 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. V roku 2015 sa odpisy vypočítajú podľa § 27 ods. 1 alebo § 28 ods. 2 zákona.Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6.  	
ADDS 	K bodu 75 - § 52zd  
Doplnenie ohľadom odpisových skupín 

Odôvodnenie: 
Je potrebné definovať, či existujúci majetok je potrebné „prerozdeliť“ do nových odpisových skupín. Alebo sa nové odpisové skupiny budú používať len pri majetku obstaranom po 1.1.2015 
 	Z 	N 	Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. V roku 2015 sa odpisy vypočítajú podľa § 27 ods. 1 alebo § 28 ods. 2 zákona.Daňová doba odpisovania u nevýrobných budov sa zosúlaďuje s dobou odpisovania budov členských štátov EÚ. Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6. Z ustanovení § 52zd ods. 2 a 6 jednoznačne vyplýva, že ustanovenia upravujúce zaradenie a odpisovanie majetku v znení účinnom od 1.1.2015 sa použijú aj na majetok zaradený do užívania a odpisovaný do 31.12.2014. 	
SBA 	K bodu 1 - §2 písm. i) 
Za slová „osobnej potreby“ navrhujeme vložiť slová „uvedené v prílohe č. 6“ . 
Odôvodnenie: 
Je potrebné presne definovať , čo sa chápe ako „majetok s charakterom osobnej potreby“. V opačnom prípade je riziko sporov pri výklade zákona. Keďže v navrhovanej novele sa definuje takýto majetok v prílohe č.6, navrhujeme kvôli jednoznačnosti výkladu zákona urobiť túto odvolávku. 	O 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6. 	
SBA 	K bodu 5 - §5 ods. 1 písm. h) 
Navrhujeme vypustiť slová „a zamestnávateľ je povinný postupovať počas celého zdaňovacieho obdobia rovnako u všetkých zamestnancov“. 
Odôvodnenie: 
V prípade, že bude mať zamestnávateľ na výber, je pravdepodobnejšie, že toto ustanovenie bude (aspoň pri niektorých nepeňažných benefitoch) využívať. Využívanie pri všetkých nepeňažných benefitoch je menej pravdepodobné, keďže zvyšuje náklady zamestnávateľa 	O 	N 	Navrhovaná úprava má zabezpečiť rovnaký spôsob zdanenia nepeňažného plnenia voči všetkým zamestnancom v rámci jedného zdaňovacieho obdobia. 	
SBA 	K bodu 8 - §8, odsek 1, písm. n) 
Za slová „n) náhrady nemajetkovej ujmy“ navrhujeme vložiť poznámku pod čiarou s odkazom na „§ 13 ods. 2 Občianskeho zákonníka“. 
Odôvodnenie: 
Podľa dôvodovej správy je potrebné zdaniť iba nemajetkovú ujmu podľa § 13 ods. 2 Občianskeho zákonníka. Ak však v zákone absentuje referencia na túto právnu normu, je možné pojem „nemajetková ujma“ vykladať široko a vzniká konflikt s §9, odsek 2, písm. i). 	O 	A 	 	
SBA 	K bodu 10 - §8, odsek 5, písm. f), bod 2 
Navrhujeme slová „úroky z hypotekárneho úveru37b) alebo stavebného úveru37c)“ nahradiť slovami „úroky z úveru“ prípadne „úroky z úveru poskytnutého bankami a pobočkami zahraničných bánk“. 
Odôvodnenie: 
Forma a druh úveru by nemali mať vplyv na daňovú uznateľnosť úrokov, pokiaľ daňovník preukáže súvislosť s obstaraním majetku. V opačnom prípade pôjde o diskrimináciu jednej formy financovania pred inou formou financovania. V prípade, že zámerom zákona je boj proti nebankovým spoločnostiam, navrhujem do zákona doplniť referenciu, že poskytovateľom úveru je banka alebo pobočka zahraničnej banky.  	O 	N 	Navrhované ustanovenie spresňuje doteraz zaužívanú prax uznávania úrokov z týchto úverov, nakoľko iba tieto úvery sa preukázateľne vzťahujú na konkrétnu nehnuteľnosť. 	
SBA 	K bodu 13 - §9, odsek 2, písm. i) 
Ak bude v §8, odsek 1, písm. n) vložená poznámka pod čiarou, ako je navrhované, v paragrafe §9, odsek 2, písm. i), je potrebné ponechať slová „náhrad nemajetkovej ujmy“. 
Odôvodnenie. 
Za náhrady nemajetkovej ujmy sa dajú považovať napríklad aj plnenia od leteckých spoločností v rámci nariadenia Rady EU č. 261/2004 prípadne iné platby za nemajetkovú ujmy vyplývajúce či už zo slovenskej alebo EU legislatívy. Predpokladáme, že nie je zámerom zdaňovať všetky nemajetkové ujmy.  	O 	A 	Do § 8 ods. 1 písm. n) bude vložený odkaz na Občiansky zákonník. 	
SBA 	K bodu 16 - §17, odsek 3, písm. g) 
Navrhujeme ponechať súčasné znenie §17, odsek 3, písm. g). 
Odôvodnenie: 
Podľa súčasného znenia §17, odsek 3, písm. g) sa do základu dane nezahŕňa príjem prislúchajúci k výdavku (nákladu), ktorý nebol uznaný za daňový výdavok podľa § 19, ktorý bol daňovník povinný účtovať. Táto časť zákona dodáva daňovníkom právnu istotu, že v prípade nedaňových nákladov sú súvisiace výnosy nezdaniteľné. Zrušenie tohto ustanovenia by zmenilo základné princípy zdaňovania daňou z príjmov, ktoré boli v Slovenskej republike dlhodobo uplatňované. Navyše zavedenie tohto ustanovenia s aplikáciou od 1.1.2015 by znamenalo porušenie princípu právnej istoty – napr. v čase vzniku nedaňového nákladu v roku 2014 daňovník predpokladá, že súvisiaci výnos bude nezdaniteľný, no zmenou zákona by takýto príjem bol od 1.1.2015 zdaniteľný. 
Ak napríklad daňovník musí zaplatiť pokutu, ktorá je jeho nedaňovým nákladom, avšak pokuta vznikla v dôsledku chyby jeho dodávateľa, pričom dodávateľ ju podnikateľovi uhradí (napr. v zmysle zmluvy), nemala by byť náhrada od dodávateľa zdaniteľná, inak to bude odporovať základným princípom zdanenia. 

Banky postupujú podľa tohoto ustanovenia v prípade, ak odpíšu pohľadávky do nedaňových nákladov a následne po roku- dvoch klient uhradí hodnotu alebo časť odpísanej pohľadávky. 
Podľa navrhovaného nového znenia § 17/3/g by banky výnosy zo zúčtovania úhrady nedaňovo odpísanej pohľadávky museli zdaniť, čo je podľa nás nespravodlivé. 

Odstránením tohto ustanovenia zo zákona pôjde k tzv. dvojitému zdaneniu, kedy daňovník na jednej strane zvýši svoj základ dane o sumu daňovo neuznaného výdavku a následne príjem, ktorý sa k nemu preukázateľne vzťahuje, opäť zdaní (napr. výnosy z daňovo neuznaných odpísaných pohľadávok). 

V dôvodovej správe sa nenachádza dôvod jeho vypustenia, rieši len nové znenie, ktoré s pôvodným nesúvisí. 
 	O 	N 	Pôvodné ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) zákona ponúkalo veľmi široký výklad nad rámec zákona, keď sa nedaňové výdavky v úhrne posudzovali k úhrnu všetkých zdaniteľných príjmov, čím sa výrazne znižovala daňová povinnosť subjektu. Z uvedeného dôvodu bolo ustanovenie vypustené. 	
SBA 	K bodu 17 - §17, odsek 5 a §18 K bodu 18 - §17, odsek 6 
Navrhujeme body 17 a 18 z novely vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Zavedenie transferového oceňovania pri daňovníkoch s neobmedzenou daňovou povinnosťou je dodatočným neúmerným administratívnym zaťažením daňovníkov. 

Vzhľadom na existujúcu legislatívu (t.j. transferové oceňovanie len na zahraničnej úrovni) nemajú momentálne tuzemskí daňovníci evidenciu, či ich ceny zodpovedajú trhovým cenám. Vypracovanie takejto evidencie a prípadná úprava existujúcich zmluvných vzťahov tak, aby vyhovovala požiadavkám transferového oceňovania, si vyžaduje nie len dlhšie časové obdobie ale hlavne dodatočné náklady, ktoré nie sú efektívne vzhľadom na to, že v konečnom dôsledku sú všetky tuzemské osoby zdanené v rámci Slovenskej republiky. 

V prípade, že toto ustanovenie je do zákona navrhované ako súčasť boja proti daňovým únikom, nie je to účelné a je nadbytočné vzhľadom na to, že už v súčasnosti môže správca dane pri neúmerne nízkych výnosoch využiť §2, písm. c), podľa ktorého by príjmy mali byť ocenené cenami bežne používanými v mieste a čase plnenia prípadne ustanovenia týkajúce sa účelového obchádzania daňovej povinnosti. 

Napríklad v prípade bánk mnohé banky zakladajú samostatné dcérske spoločnosti s cieľom zefektívnenia interných procesov. Založenie dcérskej spoločnosti podlieha schvaľovaniu NBS a nie je „svojvoľné“. Pokiaľ dcérska spoločnosť poskytuje banke napríklad IT služby, odmeňovanie dcérskej spoločnosti nie je na trhovej úrovni bežných IT spoločností ale viac-menej na úrovni nákladov dcérskej spoločnosti, keďže takto vytvorené dcérske spoločnosti sa chápu len ako „odčlenená súčasť“ banky. 

Toto ustanovenie prinesie výraznú administratívnu záťaž daňovníkov v súvislosti s vypracovaním dokumentácií a preukazovania trhových cien na daňové účely, pričom uvedené ustanovenia nemajú priamy vplyv na štátny rozpočet, nakoľko pri tuzemských transakciách nedochádza k presunu príjmov z krajiny do krajiny. 

 	O 	ČA 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. Pripravuje sa nové usmernenie spôsobu prípravy dokumentácie, ktoré na novo definuje tieto povinnosti.  	
SBA 	K bodom 19 a 20 - § 17 ods. 8 písm. a) a c) ods. 12 písm. b) a c) 
Navrhujeme body 19 a 20 z novely vypustiť a ponechať § 19 ods. 2 písm. i) v súčasnom znení. 
Odôvodnenie: 
je uvedené pri časti „k bodu 30“. 	O 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 	
SBA 	K bodu 21 - § 17 ods. 19. písm. b) 
Ustanovenie po novele je nejasné a navrhujeme spresnenie, resp. preformulovanie. V pismene b) je za slovom nájomne bodkočiarka. Z daného znenia vyplýva, že akokoľvek nájomne (budovy, auta, zariadenia...) platené nielen fyzickej osobe, ale aj právnickej osobe, je daňovo uznaným výdavkom až po zaplatení? V súčasne platnom znení zákona sa nájomne, ktoré bolo daňovým výdavkom až po zaplatení, vzťahovalo iba na platby fyzickým osobám. 
Odôvodnenie: 
Je skutočne zámerom zákonodarcu akokoľvek nájomne (operatívny prenájom, finančný prenájom, ...) platené FO a aj PO uznať za daňový výdavok až po zaplatení? Značne sa tým rozširuje okruh výdavkov na nájomné daňovo uznaných až po zaplatení.  	O 	ČA 	Pri finančnom prenájme sa neplatí nájomné ale úrok, a spláca sa obstarávacia cena (istina) a úrok. 	
SBA 	K bodu 21 - § 17 ods. 19 písm. c) 
Navrhujeme písmeno c) z novely vypustiť. 
Odôvodnenie: 
V prípade vymenovaných nákladov (marketingových a iných štúdií atď.) prichádza u daňovníka ku nákladu bežného obdobia. Nevidíme dôvod, prečo by sa daňové a účtovné náklady v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na základ dane v rozmedzí 36 mesiacov nie je žiadny. 

V prípade, že bude písmeno c) ponechané, je potrebné definovať pojem „iné štúdie“ vzhľadom na to, že príliš široké definovanie vyvoláva právnu neistotu. Napríklad aj poradcovia vypracúvajú rôzne analýzy či štúdie. Pri nedefinovaní pojmu „iné štúdie“ a nebude zrejmé, či sa takéto náklady budú posudzovať ako poradenstvo alebo ako „iné štúdie“. 

V prípade, že bude písmeno c) ponechané, prichádza ku konfliktu dvoch princípov – jednak zahrnutie do nákladov rovnomerne počas 36 mesiacov od účtovania a jednak až po zaplatení. 

Pokiaľ napríklad ku zaplateniu príde sedem mesiacov po zaúčtovaní, je zrejmé, že počas prvých šesť mesiacov nie je možné uplatniť daňový náklad. Ak sa zaplatí počas siedmeho mesiaca, potom by malo byť definované, že v mesiaci si daňovník môže uplatniť náklad za všetkých sedem mesiacov, lebo nie je možné splniť navrhované znenie „rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník účtuje o náklade“. 
Nie je zrejmé, či sa má 36 mesiacov počítať od mesiaca úhrady, alebo od mesiaca, v ktorom o náklade bolo účtované. Znenia, ako je uvedené v návrhu, je podľa nás v rozpore. Účtovná jednotka môže o daných nákladoch účtovať, avšak zaplatiť ich môže až o niekoľko mesiacov neskôr. Znamená to, ze ak je náklad účtovaný v septembri 2015, do dátumu podania DP nie je uhradený a k úhrade dôjde v apríli 2016, má daňovnik podať dodatočné daňové priznanie, aby si mohol uplatniť náklady počnúc septembrom 2015? 

 	O 	ČA 	Navrhovaná úprava uplatňovania výdavkov do ZD až po zaplatení je nástrojom proti zneužívaniu, a zároveň zavedením podmienky postupného zahrnovania do ZD v ustanovenej dobe prichádza k zohľadneniu uplatňovaniu týchto nákladov v časovej a vecnej súvislosti s dosahovanými príjmami. 
Počítanie lehoty od zaplatenia a nie od zaúčtovania. 	
SBA 	K bodu 21- § 17 ods. 19 písm. d) 
Navrhujeme písmeno d) z novely vypustiť. A ak ustanovenie nebude vypustené, navrhujeme upraviť znenie zákona nasledovne: 
d) ide o sprostredkovanie.....“ odplaty (provízie) za sprostredkovanie s výnimkou sprostredkovania bankových produktov, produktov DDS a kolektívneho investovania a provízií vyplácaných na základe zákona o Finančnom sprostredkovaní a finančnom poradenstve. 
Odôvodnenie: 
Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu maximálne do výšky 10% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov medzi daňovníkmi, pretože v mnohých oblastiach sú provízie vo výške viac ako 10% bežnou obchodnou praxou. Rozdielne reálne trhové úrovne provízií teda spôsobujú konflikt tohto navrhovaného ustanovenia s ustanoveniami týkajúcimi sa oceňovania transakcií trhovou cenou (napr. § 17 ods. 5). 
Pojem „hodnota sprostredkovaného obchodu“ nie je dostatočne definovaný. Okrem obvyklých provízií platených ako % z obchodu sú na trhu bežné napríklad aj provízie za uzatvorenú zmluvu (bez ohľadu objem obchodu), či „všeobecné provízie“ napríklad za exkluzivitu, ktoré však majú svoje ekonomické opodstatnenie. 

Cieľom sprostredkovania je zároveň „získať klienta“ a v mnohých prípadoch klient následne (bez účasti sprostredkovateľa) uzatvorí priamo ďalšie obchody / zmluvy s poskytovateľom. Na tomto má ale určitú zásluhu aj sprostredkovateľ, ktorý prvotne klienta získal. Preto by bolo spravodlivé pri objeme sprostredkovaných obchodov zohľadňovať aj budúce obchody toho istého klienta. To je však v praxi nemožné a neefektívne, vzhľadom na to, že daňovník nevie dokázať kedy existuje a kedy neexistuje priame prepojenie medzi vyplatenou províziou a budúcimi obchodmi. Preto je vhodné navrhované ustanovenie z novely vypustiť, aby neprišlo ku problémom pri aplikácii. 

V niektorých prípadoch je sprostredkovanie riešené priamo v osobitnom predpise, ktorý stanovuje maximálnu výšku provízie (napr. § 63e zákona č. 43/2004 Z.z.). Zákonné podmienky, ako aj dohľad zo strany NBS v tomto prípadne neumožňujú, aby bola provízia vyplatená nad zákonom stanovenú výšku, teda jej ďalšie limitovanie z daňového hľadiska by bolo pre tieto subjekty nespravodlivé. 

Návrh zákona nerieši to, kedy je provízia daňovo uznateľná v prípade, že náklad na ňu je časovo rozlíšený, čo je častý prípad. Bolo by podľa návrhu uznateľných prvých 10%, ktoré by boli zaúčtované v nákladoch alebo v rámci každého roka 10%? 

Pre daňovníkov predstavuje dodatočnú administratívnu a finančnú záťaž upraviť systémy tak, aby dokázali sledovať plnenie týchto podmienok a mohli vôbec vyčísliť vplyv na základ dane. To nie je možné v tak krátkej dobe (k 1.1.2015). 

Zmluvné vzťahy so sprostredkovateľmi sú dlhodobé a nie je možné ich k 1.1.2015 upraviť tak, aby spoločnosti dokázali limitovať svoje nedaňové náklady. Navyše pri zmluvách uzatvorených v minulosti je uplatnenie od 1.1.2015 retrospektívne keďže pri uzatváraní zmlúv daňovníci počítali s tým, že náklad na sprostredkovanie bude daňový. V prípade, že by spoločnosti vedeli o nedaňovom náklade, zmluvu by pravdepodobne uzatvorili iným spôsobom. Ide teda zásah do existujúcich zmluvných vzťahov. 

Zároveň je nespravodlivé, že výnosy z provízií sa zdaňujú v celkovej výške pričom náklad je daňovo limitovaný. Pokiaľ bude náklad nedaňový, navrhujeme, aby aj výnos bol nezdaniteľný. Ďalšie problémy pri uplatnení tohto ustanovenia sú: 
Finančný sprostredkovatelia stavebného sporenia uzatvárajú s klientmi zmluvy o stavebnom sporení, úverové zmluvy, za čo im stavebná sporiteľňa vypláca provízie. Čo v takomto prípade predstavuje hodnotu sprostredkovaného obchodu ? 
Z prechodného ustanovenia § 52zd) nie je jasné, či sa dané ustanovenie týka aj obchodov sprostredkovaných pred 1.1.2015. V niektorých prípadoch je provízia účtovaná do nákladov nerovnomerne počas doby životnosti obchodu. Nejedná sa o jednorazový náklad. V prípade už skôr sprostredkovaných zmlúv by bolo administratívne a prakticky náročné, vyberať zo základu dane časť sprostredkovateľskej provízie, ktorá by podľa navrhovaného znenia mala predstavovať daňovo neuznaný náklad. Taktiež ostáva otázka, v ktorom období sa časť provízie, ktorá presahuje 10% sprostredkovaného obchodu pripočíta k základu dane v prípade nerovnomerne rozpúšťaných provízii do nákladov. 

Ak ustanovenie bude zahrnuté do zákona, potom úpravu navrhujeme z nasledovných dôvodov: 
- banky a iné finančné inštitúcie (správcovské spoločnosti, poisťovne a pod.) uhrádzajú sprostredkovateľské odmeny bez zbytočného odkladu, 
- pri sprostredkovaní bankových produktov typu sprostredkovanie otvorenia bežného účtu, kreditných a debetných účtov, poistenia bankových produktov apod. je komplikované určiť hodnotu sprostredkovaného obchodu pre porovnanie výšky odmeny k hodnote sprostredkovaného obchodu; jedná sa o dlhodobé produkty, ktoré prinášajú výnosy postupne 
- finančných sprostredkovateľov upravuje špeciálny zákon o finančnom sprostredkovaní 
- činnosť finančných inštitúcií je upravená zákonom a kontrolovaná NBS. 

 	O 	ČA 	Úprava vykonaná u finančných inštitúcii a subjektov kolektívneho investovania 	
SBA 	K bodu 21 - § 17 ods. 19 písm. e) 
Navrhujeme do tohto ustanovenia pridať vetu: „Pre účely tohto odseku je postačujúce ak povinnosti ustanovené v § 43 ods. 11 alebo § 44 ods. 3 daňovník splnil ku dňu podania daňového priznania za dané zdaňovacie obdobie“ a doplniť na koniec vety z návrhu zákona „okrem výdavkov (nákladov) vzťahujúcim sa k úhrade príjmov podľa § 16 ods. (1) písm. e) bod 3“. 
Odôvodnenie: 
Navrhované znenie zákona nereflektuje, že napríklad povinnosť definovaná v § 43 ods. 11 sa plní pätnásteho dňa každého mesiaca za predchádzajúci kalendárny mesiac. Zároveň môže prísť ku prípadom, kedy daňovník splní povinnosť neskôr (napr. dočasná platobná neschopnosť, omyl...). Preto navrhujeme, aby bolo postačujúce povinnosti splniť ku dňu podania daňového priznania. Samozrejme súvisiace penále za oneskorené platby môže správca ďalej aplikovať, čo by však nemalo súvisieť s daňovou uznateľnosťou nákladu ako takého. Navrhované znenie zákona si odporuje so znením § 43 ods. 11 zákona, ktorý priamo umožňuje plnenie si hlásenia a platenia zrážkovej dane do pätnásteho dňa každého mesiaca za predchádzajúci kalendárny mesiac. Zabezpečenie zaslania hlásenia a zaplatenia zinkasovanej dane do konca daného mesiaca je vo veľkých bankách technicky nerealizovateľné.Preto navrhujeme, aby bolo postačujúce povinnosti splniť ku dňu podania daňového priznania. 

Navrhujeme vyňať úroky z vkladov. V podmienkach banky ide o nevýznamné sumy. Možnosť zahrnúť do základu dane náklady na úroky pripisované v prospech daňovníkov z nezmluvných štátov až po odvedení dane vyberanej zrážkou a splnení si oznamovacej povinnosti by znamenalo ďalšiu administratívnu záťaž, s nevýznamným vplyvom na základ dane. Banka nemôže odviesť daň za december skôr ako v januári, nakoľko úroky sú vo väčšine prípadov pripisované 31. decembra. 

 	Z 	N 	Zámerom ustanovenia je obmedziť fiktívne platby plynúce daňovníkom štátov, voči ktorým SR nemá právny nástroj na zistenie skutočného vynaloženia výdavku a to tým, že sa uznateľnosť daňového výdavku podmieni faktickým splnením povinností podľa § 43 ods. 11 a § 44 ods. 3 zákona. 
V prípade úhrady v poslednom mesiaci zdaňovacieho obdobia bude výdavok spojený s touto úhradou daňovým výdavkom v tomto zdaňovacom období iba vtedy, ak daňovník odvedie daň a splní si oznamovaciu povinnosť podľa § 43 ods. 11 a § 44 ods. 3 zákona do konca tohto zdaňovacieho obdobia. Ak daňovník v tejto lehote nesplní uvedené povinnosti, daňový výdavok sa uplatní až v tom zdaňovacom období, v ktorom budú splnené obidve podmienky vymedzené v predmetnom ustanovení. 	
SBA 	K bodu 24 - § 17 ods. 33, písm. b) 
Navrhujeme písmeno b) z novely vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Výnos pri spätnom prenájme majetku sa v zmysle účtovných predpisov časovo rozlišuje. Nevidíme dôvod, prečo by sa daňové a účtovné výnosy v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou, pričom vplyv na celkový základ dane v rozmedzí trvania spätného prenájmu nie je žiadny. 	O 	N 	Tak ako strata jednorázovo ovplyvňuje základ dane pri uzatvorení zmluvy o spätnom prenájme, rovnako sa jednorázovo zdaní aj výnos plynúci z predaja tohto majetku. 	
SBA 	K bodu 25 - § 17 ods. 34 
Navrhujeme za slová „základ dane“ vložiť slová „pred odpočtom daňovej straty. 
Navrhujeme pridať vetu: „Toto ustanovenie sa nepoužije v prípade spoločností, ktoré v rámci svojho podnikania poskytujú prenájom bez vopred dohodnutého práva kúpy prenajatej veci.“ 
Odôvodnenie: 
Z navrhovaného znenia nie je jasné, či sa má počítať zo základu dane pred odpočtom daňovej straty alebo zo základu dane po odpočte daňovej straty.V prípade spoločností, ktoré poskytujú operatívny prenájom osobných automobilov, navrhujeme nepoužiť ustanovenie vzhľadom na to, že v ods. 35 je zohľadnená limitácia pre nájomcu a bolo by nespravodlivé limitáciu uplatniť aj pre prenajímateľa. 
 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. Aj z platného znenia zákona jednoznačne vyplýva, že ide o základ dane pred uplatnením odpočtu daňovej straty. 	
SBA 	K bodu 29 - § 19 ods. 2 písm. h) 
1.Navrhujeme bod 29 z novely vypustiť. 
Ak ustanovenie nebude vypustené, navrhujeme pozmeniť navrhované znenie nasledovne: 
„ výdavok (náklad) do výšky odpisu menovitej hodnoty úverovej pohľadávky 1), alebo do výšky menovitej hodnoty ostatnej pohľadávky1), ktorá bola zahrnutá do zdaniteľných príjmov alebo ich neuhradených častí vrátane úrokov z omeškania a poplatkov z omeškania a iných platieb...“ 
2. Úplne vypadla možnosť priameho odpisu pohľadávok voči dlžníkom v konkurznom a reštrukturalizačnom konaní, pokiaľ takéto pohľadávky neboli zahrnuté do zdaniteľných príjmov. Uvedená možnosť podľa nášho názoru ostala pri úverových pohľadávkach (tvorba OP podľa par. 20 a následne odpis podľa par. 19 ods. 2 písm. r). 
Odôvodnenie: 
Pri poskytovaní úverov nie je istina súčasťou zdaniteľných príjmov. Avšak v prípade zlyhania dlžníka sa aj istina stáva nákladom daňovníka. Zároveň v súlade s § 17 ods. 27 (okrem daňovníka v konkurze) musia daňovníci zdaniť záväzky (vrátane nezaplatenej istiny), ak sú po splatnosti (20% po 360 dňoch, 50% po 720 dňoch a 100% po 1080 dňoch). Je preto nespravodlivé, ak pri zlyhaní dlžníka vo vymedzených prípadoch nebude môcť poskytovateľ úveru zahrnúť istinu do daňových výdavkov. 

Zároveň podľa § 19 ods. 2 písm. h) bude môcť poskytovateľ naďalej postupovať v prípade príslušenstva (ak bolo zahrnuté do zdaniteľných príjmov) bez ohľadu na zabezpečenie pohľadávky. Avšak pri istine bude musieť čakať na splnenie podmienok §19, odsek 2, písm. r) t.j. splnenie podmienok podľa § 20 ods. 4. Toto ustanovenie je však viazané maximálne na sumu, ktorá nie je krytá zabezpečením. V praxi nie je vždy určené, či sa zabezpečenie viaže na príslušenstvo alebo na istinu. Zo zákona nie je zrejmé, či daňovník môže určiť, že zabezpečenie sa viaže najskôr na príslušenstvo, uplatniť § 19 ods. 2 písm. h), úplne daňovo odpísať príslušenstvo a len zvyšok zabezpečenia aplikovať na istinu a uplatniť §19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4. 

Používané systémy daňovníkov neumožňujú rozdielne sledovanie istiny a príslušenstva a aplikáciu rozdielnych princípov pri opravných položkách respektíve odpise pohľadávok. 

V prípade istiny zlyhaného úveru ak dlžník splní podmienku § 19 ods. 2 písm. h), tak v súlade s účtovníctvom je zvyčajne potrebný 100% odpis pohľadávky vzhľadom na to, že sa neočakávajú budúce úžitky z tohto aktíva (pohľadávky). To znamená, že daňovník nemôže (z účtovných dôvodov) držať pohľadávku na súvahe a čakať 1080 dní na splnenie podmienok §19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4. Preto by sa zavedením tohto ustanovenia stali odpisy istiny pohľadávok do veľkej miery daňovo neuznateľnými napriek tomu, že nie je vinou poskytovateľa úveru, že dlžník definitívne zlyhal. 

V prípade obmedzenia daňovej uznateľnosti odpisu istiny prichádza ku výraznej diskriminácii bánk voči iným daňovníkom. Kým ostatní daňovníci majú v každom prípade možnosť daňovej uznateľnosti odpisu pohľadávky do nákladu, banky by de facto o možnosť odpisu istiny do daňových nákladov v prípade zlyhaných úverov definovaných v § 19 ods. 2 písm. h) (konkurz, nedostatok majetku atď.) prišli. Vzhľadom na existujúce daňové zaťaženie bánk vrátane chystanej dane z finančných transakcií sa toto ustanovenie javí ako ďalšie ustanovenie sťažujúce a znevýhodňujúce podnikanie vo finančnom sektore. 

V prípade, že bod nebude vypustený, žiadame, aby aspoň bolo uvedené, že sa nevzťahuje na banky a pobočky zahraničných bánk, lízingové spoločnosti, čím by sa zabezpečila aplikácia len na nebankové subjekty poskytujúce úvery. 

Cieľom zmeny tohto ustanovenia zákona podľa „Osobitnej časti“ bolo zabezpečiť, aby sa daňovo neúčinnými stali odpisy pohľadávok vzniknuté z dôvodu poskytnutia pôžičky jedného daňovníka druhému daňovníkovi, t.j. postihnúť pohľadávky z pôžičiek medzi fyzickými osobami a nebankovými subjektmi. Novonavrhovaným znením § 19 ods.2 písm. h) podľa nás asi nedopatrením vypadli z tohto ustanovenia aj odpisy úverových pohľadávok poskytnuté bankami, čo považujeme za nesprávne a diskriminujúce. 

Hlavným predmetom činnosti bánk je poskytovanie úverov, pričom istina úveru nie je v zmysle princípov účtovania zahrňovaná do zdaniteľných príjmov. Obmedzením uvedeného ust. podmienkou zahrnutia pohľadávky do zdaniteľných príjmov dôjde k situácii, kedy už banky nebudú môcť daňovo odpísať pohľadávky z dôvodov uvedených v bodoch 1.-5. uvedeného ustanovenia. Uvedené vnímame ako zhoršenie podnikateľského prostredia banky, ktoré môže mať v konečnom dôsledku vplyv na cenu úverov poskytovaných bankou. Rozumieme tomu, že uvedené ustanovenie je/bolo využívané rôznymi podnikateľskými subjektmi za účelom dosiahnutia daňovej výhody, preto navrhujeme aby sa navrhované znenie §19 (2) h) v budúcnosti nevzťahovalo na bankový systém, lízingové spoločnosti, nakoľko poskytovanie úverov je hlavným predmetom ich činnosti. 
 	Z 	ČA 	Zákon bude upravený tak, aby bol umožnený odpis pohľadávky z istiny úveru u tých subjektov, u ktorých je poskytovanie úverov hlavným predmetom činnosti. 	
SBA 	K bodu 30 - § 19 ods. 2 písm. i) 
Navrhujeme ponechať § 19 ods. 2 písm. i) v súčasnom znení a navrhované znenie o výdavkoch pri prevádzkovateľoch hazardných hier zaradiť do zákona pod iným písmeno. 
Odôvodnenie: 
Daňový odpis tzv. nemateriálnych pohľadávok po 720 dňoch po splatnosti je často využívaný v mnohých spoločnostiach a má svoje ekonomické opodstatnenie. V prípade pohľadávok do EUR 332 nie je efektívne investovať do ich vymáhania vo forme súdnych poplatkov či poplatkov za právnikov. Zároveň je vymožiteľnosť zvyčajne minimálna. V prípade, že by spoločnosť musela čakať na možnosť daňového odpisu až 1080 dní (§19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4), príde v mnohých prípadoch ešte pred uplynutím tejto doby k tomu, že z účtovných dôvodov je potrebné pohľadávku úplne odpísať (vzhľadom na to, že sa neočakávajú budúce úžitky z tohto aktíva) a daňovník tak príde o možnosť daňového nákladu (lebo nemôže čakať a držať pohľadávku na súvahe 1080 dní).  	O 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 	
SBA 	K bodu 32 - § 19 ods. 2 písm. t) 
Terajšie znenie: 
„výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac do výšky 80 %; ak daňovník preukáže, že takýto majetok využíva výlučne na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov, uplatní si výdavky v plnej preukázanej výške.“ 
Navrhujeme nasledovné znenie: 
„výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac v takej percentuálne výške, v akej ich používa na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov“. 
Odôvodnenie: 
Podľa navrhovaného znenia má daňovník len dve možnosti – buď si uplatniť výdavky vo výške 100% alebo na 80%. Toto je ale nespravodlivé v prípade, že daňovník vie dokázať, že daný majetok používa na osobnú potrebu napríklad na 5% prípadne ho (v extrémnom prípade) použije na súkromný účel jeden jediný krát. Daňovník by mal mať možnosť uplatniť výdavky v takom pomere, ktorý vie dokázať. 
 	O 	N 	Zákon zavádza maximálnu hranicu na uplatnenie daňového výdavku, ak sa majetok využíva aj na osobné účely. 	
SBA 	K bodu 33 - § 19 ods. 3 písm. a) 
Navrhujeme ponechať písmeno a) v súčasnom znení. 
Odôvodnenie: 
Je bežnou praxou, že daňovníci prenajímajú majetok za cenu, ktorá je nižšia ako daňový odpis. Dôvody sú ale čisto ekonomické – napríklad pri prenájme stroja zároveň prenajímateľ zabezpečuje dodávku súvisiaceho spotrebného materiálu k stroju a celkový obchod (prenájom + spotrebný materiál) je ziskový. Podľa všeobecných princípov má správca dane zohľadňovať transakcie jednotlivo a všetky v ich vzájomnej súvislosti. Zároveň má zohľadňovať obsah pred formou. Preto navrhujeme ponechať písmeno a) v súčasnom znení. 
V praxi je pre podnikateľský subjekt výhodné prenajať majetok aj za cenu nižšiu ako je výška daňového odpisu (je to lepšie ako nemať žiaden príjem, resp. sa na prenájom naviažu iné služby). Veď ak je podnikateľský subjekt v strate, aj tak musí platiť daň, takto je v podstate postihnutý dvakrát 
 	O 	N 	Cieľom navrhovanej úpravy nie je, aby daňovník platil dane, ale aby mu nevznikala daňová strata. Z uvedeného dôvodu sa navrhuje možnosť odpisovania majetku, ktorý bol daný do prenájmu len do výšky príjmu z prenájmu. V prípade, ak by mal skutočne nízky prenájom v určitom období, môže využiť aj prerušenie odpisovania. 	
SBA 	K bodu 35 - § 19 ods. 3 
Navrhujeme spresniť toto ustanovenie. 
odôvodnenie: 
Základ dane sa počíta z výsledku hospodárenia úpravou o pripočítateľné a odpočítateľné položky. Z akého základu dane sa teda majú počítať možné pripočítateľné položky (členské príspevky)? Abstrahovať od členských príspevkov (tým pádom vyšší základ dane a aj vyššia možnosť uplatnenia)? Považovať v prvom kroku všetky členské príspevky na pripočítateľné (t.j. nižší základ dane)? Matematicky sa zacyklíme. 	O 	ČA 	Postup sa doplní do dôvodovej správy. Výpočet bude vychádzať zo základu dane, t.j. po uplatnení položiek zvyšujúcich a znižujúcich výsledok hospodárenia. Následne bude upravené aj daňové priznanie. 	
SBA 	K bodu 36 - § 19 ods. 3 písm. p) 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu za vymáhanie maximálne do výšky 50% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov medzi daňovníkmi pretože v mnohých oblastiach sú provízie vo výške viac ako 50% bežnou obchodnou praxou. 
Zároveň navrhovaný bod 36 je v rozpore s navrhovaným bodom 21 (50% versus 10%). 
 	O 	N 	Sprostredkovateľská provízia v rovnakej výške ako vymožená pohľadávka stráca svoje ekonomické opodstatnenie. 	
SBA 	K bodu 39 - §20 ods. 2 písm. a) 
Ustanovenie týkajúce sa nezahrnutia rezerv na nevyfaktúrované dodávky a služby do daňových výdavkov navrhujeme vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Toto ustanovenie prinesie pre daňovníkov výraznú administratívnu záťaž, kedy budú musieť v období tvorby pripočítavať a v období rozpustenia zase odpočítavať spomínané rezervy, pričom náklad ako taký bude daňovo uznaný podľa jeho charakteru. Uvedené bude vyžadovať špeciálne rozsiahle evidencie, pričom sa bude jednať iba o „posunutie„ daňovej uznateľnosti nákladu do iného obdobia. 

Účtovne jednotky zostavujú účtovnú zavierku a učtuju počas zavierkovych prac o vsetkych nakladoch/vynosov do obdobia, s ktorym casovo a vecne suvisia. To je zakladny princip spravneho zobrazenia vysledku hospodarenia. Inym sposobom, ako cez odhady/resp.rezervy na nevyfakturovane dodavky a sluzby to nie je mozne. Pritom ide vsetko o sluzby/dodavky, ktore boli skutocne realizovane/uskutocnene v danom obdobi, avsak este neboli vyfakturovane. Su to jednak pravidelne dodavky/sluzby fakturovane po skonceni mesiaca, jednak odhady na preukazne dodane a uskutocnene služby. 

Pokial danovnik nebude mat moznost zapocitat si ich do danovych nakladov prostrednictvom tvorby rezerv, ako ma postupovat v nasledujucom roku, ked obdrzi realnu fakturu v rovnakej vyske, ako bola vytvorena rezerva? Ma podat dodatocne danove priznanie podla par. 17 ods 15 Zakona o dani z prijmov (casova a vecna suvislost, vydavky maju byt zahrnute do toho zdanovacieho obdobia, s ktorym vecne a casovo suvisia), alebo ma vyuzit moznost podla par. 17 ods 29 (ked ma pravo sa rozhodnut, ze ak v predch.obdobi zahrnul do vysledku hospodarenia nizsie vydavky, nemusi postupovat podla odseku 15?) 
 	Z 	N 	Podľa súčasného znenia zákona je daňovým výdavkom tvorba rezervy na nevyfakturované dodávky, pričom použitie tejto rezervy už nie je daňovým výdavkom. Navrhovaným znením sa teda uzná až úhrada nevyfakturovaných dodávok, čo znamená že v zásade dôjde len k posunu uznania výdavku do zdaňovacieho obdobia, v ktorom boli dodávky a služby zaplatené. 
Uvedené je zapracované aj v kontexte navrhovaného znenia § 17 ods. 19, t.j. výdavkov uznávaných až po zaplatení. 
 	
SBA 	K bodu 40 - § 20 ods. 10 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Argumentácia je uvedená pri bode 29 
Navyše si toto ustanovenie odporuje, pretože v prvej vete limituje opravnú položku ako náklad bez istiny ale v druhej vete je istina zahrnutá (banky tvoria opravné položky na celú pohľadávku vrátane istiny). Takže nie je zrejmé, ako majú banky vlastne postupovať. 
 	O 	A 	Upravené pre daňovníkov, ktorých hlavnou činnosťou je poskytovanie úverov a pôžičiek. 	
SBA 	K bodu 42 - § 21 ods. 1 písm. h) 
Navrhujeme vložiť slová 
„tabakové výrobky okrem daňovníkov, u ktorých je výroba tabakových výrobkov a alkoholické nápoje okrem daňovníkov, u ktorých je výroba alkoholických nápojov hlavným predmetom činnosti a“ 
Odôvodnenie: 
Pôvodne navrhované znenie indikuje, že daňovník by mal mať ako hlavný predmet súčasne výrobu tabakových výrobkov aj výrobu alkoholických nápojov. 	O 	A 	 	
SBA 	K bodu 44 - § 21 ods. 2 písm. m) 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Paušálnej náhrady nákladov spojených s uplatnením pohľadávok, zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania sú bežnou súčasťou obchodných vzťahov a preto by mali byť daňovým nákladom. 

Osobitne pri úrokoch z omeškania, ktoré sa platia na základe rozhodnutia súdu, sú tieto pomerne vysoké avšak nie z vôle daňovníka ale preto, že konania na súdoch v SR trvajú neúmerne dlho. Pri nedaňovosti tohto nákladu bude daňovník vlastne dvakrát penalizovaný – najskôr výškou úroku z omeškania a následne aj tým, že to bude nedaňový náklad. 

Návrh zákona nerieši prípad, že na takéto náklady boli tvorené v minulosti rezervy pričom tieto budú použité v čase, kedy už náklad bude nedaňový. Na základe navrhovaného znenia by sa takýto náklad stal nedaňovým, aj keď sa týka obdobia, kedy išlo o daňový náklad, len nebola známa jeho presná výška (napr. súdny spor nebol ukončený). To vyvoláva právnu neistotu. 

Navyše takéto taxatívne vymenovanie „odškodnení“ vytvára priestor na iné druhy plnení medzi spoločnosťami – napríklad mimosúdne vyrovnania či platby na základe súdnych rozhodnutí, ktoré (keďže nie sú vymenované ako nedaňový náklad) by boli daňovo uznateľné, pričom ich ekonomická podstata je mnohokrát taká istá ako pri zmluvných pokutách. 

Podľa navrhovanej novely zmluvné sankcie nie sú daňovým výdavkom na strane dlžníka, pričom sú zahrňované do základu dane veriteľa. Ide o dvojité zdanenie. Zahrnutie zmluvnej sankcie po úhrade zabezpečí, že sankcia bude v daňových nákladoch na strane dlžníka a zároveň v daňových výnosoch na strane veriteľa. 
 	O 	N 	Navrhované znenie podporuje platobnú disciplínu medzi podnikateľskými subjektami. 	
SBA 	K bodu 46 - § 21a 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Pravidlá nízkej kapitalizácie už boli niekoľkokrát do zákona navrhované. Dokonca boli zavedené a v následne zrušené.Zavedenie týchto pravidiel je najmä v prípade finančných inštitúcií veľkou limitáciou vzhľadom na to, že pre poskytovanie úverov, ktoré je jednou zo základných činností, potrebujú zdroje, ktoré tiež získavajú (z prijatých) úverov. Kým nové pravidlá sa neuplatnia pre banky, poisťovne a zaisťovne, uplatnia sa pre lízingové spoločnosti, pričom tieto fungujú na obdobnom spôsobe financovania ako banky. Ak toto pravidlo zostane v zákone potom je potrebné, do odseku 3 doplniť aj lízingové spoločnosti. 

Zavedenie pravidiel nízkej kapitalizácie má podporiť investície do vlastného imania. Zavedenie pravidiel s tak krátkym časom na implementáciu nedáva priestor na podporu investovania do vlastného imania. Ak by implementácia bola posunutá na neskoršie obdobie, je väčšia pravdepodobnosť, že daňovníci by mohli zmeniť formu financovania. 

V niektorých prípadoch (napríklad pri daňovníkoch, ktorí vykazujú stratu pričom môžu mať kladný základ dane) prichádza ku konfliktu s pravidlami transferového oceňovania. Na jednej strane bude úrok neuznateľný, na druhej strane ho daňovník musí platiť na trhovej úrovni. 
 	O 	N 	Metóda výpočtu nízkej kapitalizácie bola predmetom rokovania pracovnej skupiny za účasti poradenských spoločností a s ohľadom na prebiehajúcu diskusiu a zavádzanie pravidiel v ostatných členských štátoch EÚ. Hlavným predmetom leasingových spoločností, nie je požičiavanie a správa peňazí ale poskytovanie služieb prenájmu. Pravidlá podkapitalizácie upravujú úverové vzťahy a z nich vyplývajúce platenie úrokov medzi prepojenými osobami a preto nie je dôvod upravovať pravidlá podkapitalizácie o úverové vzťahy s neprepojenými osobami. 	
SBA 	K bodu 55 - § 26 odsek 3 
Navrhujeme ponechať pôvodné znenie. 
odôvodnenie: 
Limitácia zrýchleného odpisovania len na niektoré druhy majetku nemá svoje opodstatnenie. Zrýchlené odpisovanie vyjadruje ekonomickú realitu pri niektorých druhoch majetku, t.j. ich hodnota klesá v prvých rokoch používania rýchlejšie ako počas ďalších rokov. Preto by zrýchlené odpisovanie malo byť umožnené pri všetkých odpisových skupinách. 	O 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
SBA 	K bodu 54 - § 26 ods. 1, K bodu 55 -§ 26 ods. 3, K bodu 75 - §52zd ods. 6 
Ak nebude akceptovaná pripomienka k bodu 55 o ponechaní pôvodného znenia § 26 ods.3, potom ustanovenie týkajúce sa zmeny odpisových skupín navrhujeme zaviesť iba na majetok obstaraný od 1.1.2015. 
Odôvodnenie: 
Toto ustanovenie navrhujeme uplatniť až na majetok obstaraný po 1.1.2015, nakoľko v prípade spätného upravenia odpisov pôjde jednak o retrospektívne opatrenia, a zároveň to pre daňovníkov bude znamenať nadmerné daňové zaťaženie a zvýšené náklady na vývoj softvéru. 

Novelou dôjde k zmenám odpisových skupín a tým aj k zmenám doby odpisovania pri niektorom majetku, hlavne nehnuteľnostiach. Z prechodného ustanovenia nie je jasné, ako postupovať v prípade už nadobudnutého a odpisovaného majetku, ktorého sa zmena bude týkať. 
 	O 	N 	Prechodné ustanovenia boli spresnené tak, aby bolo jednoznačne zrejmé, že pri zmene odpisovej skupiny, pri zmene doby odpisovania, ročného odpisu alebo koeficientu je daňovník povinný vykonať tieto zmeny aj pri majetku, ktorý daňovník odpisoval podľa zákona platného do 31. 12. 2014, pričom uplatnené odpisy už spätne neupravuje. Daňové odpisy sa zisťujú pri vyčíslovaní základu dane k poslednému dňu zdaňovacieho obdobia a to vytvára dostatočný časový priestor na zmenu príslušných informačných systémov 	
SBA 	K bodu 56 - § 26 odsek 8 
1.Navrhujeme vypustiť druhú vetu. 
2.Navrhujeme spresniť ustanovenie, či je možné odpisovať hmotný majetok zaradený do odpisovej skupiny 2 a 3 prenajatý formou finančného prenájmu aj zrýchleným spôsobom. 
Odôvodnenie: 
1.Daňovník, ktorý má dostatočný základ dane, nie je pri vlastných vozidlách limitovaný maximálnymi daňovými výdavkami (EUR 48 000). Ani daňovník, ktorý si vozidlo obstaráva formou finančného prenájmu a má dostatočný základ dane, by touto sumou nemal byť limitovaný. Inak príde ku znevýhodneniu finančného lízingu ako formy obstarávania majetku. Toto ustanovenie by zároveň malo negatívny vplyv na lízingové spoločnosti poskytujúce finančný lízing osobných automobilov, ktoré by stratili veľké množstvo zákazníkov. 

2.Podľa navrhovaného znenia ust.§ 26 odst. 8 je možné hmotný majetok prenajatý formou finančného prenájmu, okrem pozemkov, odpisovať počas doby odpisovania tohto majetku podľa § 26 odst. 1 do výšky vstupnej ceny podľa § 25 spôsobom podľa § 27. To znamená, že majetok prenajatý formou finančného prenájmu možno odpisovať len rovnomerne. V dôvodovej správe k tomuto ustanoveniu je uvedené, že hmotný majetok prenajatý formou finančného prenájmu, zaradený do 2 a 3 odpisovej skupiny je možné odpisovať aj zrýchleným spôsobom podľa § 28. 
Keďže ide podľa nás o nesúlad znenia navrhovaných ustanovení zákona s výkladom v dôvodovej správe, prosíme o upresnenie navrhovaného znenia zákona tak, aby bolo zo zákona jasné, či je možné majetok prenajatý formou finančného prenájmu zaradeného do 2 a 3 odpisovej skupiny odpisovať aj zrýchleným spôsobom alebo len rovnomerne. 

 	O 	ČA 	Návrh zákona bol upravený tak, aby pri hmotnom majetku nadobudnutom formou finančného prenájmu zaradenom do odpisovej skupiny 2 a 3 mal daňovník možnosť rozhodnúť sa odpisovať ho rovnomerným alebo zrýchleným spôsobom odpisovania. Zároeň bola upravená druhá veta ustanovenia a to v súlade so znením ustanovenia § 17 ods. 34 návrhu zákona. 	
SBA 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (2) 
Navrhujeme stanoviť účinnosť tak, aby neprichádzalo ku retroaktivite. 
Odôvodnenie: 
Ako je uvedené pri jednotlivých bodoch, v niektorých prípadoch také skoré zavedenie vyvoláva právnu neistotu respektíve je retroaktívne. Navrhujeme posunúť minimálne účinnosť. 	O 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. Zmeny sa budú dotýkať skutočností, ktoré nastanú najskôr od 1.1.2015. 	
SBA 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (3) 
Ak § 21a bude schválený, navrhujeme aspoň posunúť účinnosť.  	O 	N 	Úprava vyplývajúca z § 21a sa vykonáva k poslednému dňu zdaňovacieho obdobia a preto je dostatočný časový priestor na implementáciu tohto opatrenia v praxi. 	
SBA 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (6) 
Navrhujem toto znenie zmeniť tak, aby daňovníci pri existujúcom majetku nemenili spôsob odpisovania. 
Odôvodnenie: 
Spôsob odpisovania sa všeobecne nemá meniť – to je jeden zo základných princípov pri odpisovaní majetku, ktorý je uvedený aj v zákone § 26, odsek 3. Preto je ustanovenie § 52zd, odsek (6) v priamo rozpore s § 26, odsek 3. Navyše účtovné systémy nie sú schopné takéto zmeny vykonať v tak krátkej dobe, aká sa očakáva medzi schválením zákona a jeho implementáciou. 

V tomto ustanovení nie je riešené, v akom momente má spôsob odpisovania zmeniť daňovník s hospodárskym rokom. 
 	O 	N 	Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6. Daňové odpisy sa zisťujú pri vyčíslovaní základu dane k poslednému dňu zdaňovacieho obdobia a to vytvára dostatočný časový priestor na zmenu príslušných iformačných systémov. V prípade hospodárskeho roku sa táto zmena aplikuje až na hospodársky rok so začiatkom po 1. 1. 2015. 	
SBA 	K bodu 75 - § 52zd 
Ustanovenie nie je dostatočne presné vo vzťahu k novým odpisovým skupinám. 
Odôvodnenie: 
Iba predpokladáme, že nové odpisové skupiny budú používať len pri majetku obstaranom po 1.1.2015. 	O 	ČA 	Prechodné ustanovenia boli spresnené tak, aby bolo jednoznačne zrejmé, že pri zmene odpisovej skupiny, pri zmene doby odpisovania, ročného odpisu alebo koeficientu je daňovník povinný vykonať tieto zmeny aj pri majetku, ktorý daňovník odpisoval podľa zákona platného do 31. 12. 2014, pričom uplatnené odpisy už spätne neupravuje. 	
SBA 	§5 ods. 3 písm. a) 
Navrhujeme pojem „vstupná cena“ v celkom odseku nahradiť pojmom „vstupná cena znížená o sumu odpisov, o ktorú sa zvýšil základ dane, ak bol daňovník povinný postupovať podľa §17 ods. 34“ 
Odôvodnenie: 
Vzhľadom na to, že pri autách nad EUR 48,000 môžu vzniknúť daňovníkom nedaňové náklady, bolo by spravodlivé tieto nedaňové náklady nezahŕňať do vstupnej ceny motorového vozidla pre účely zdanenia zamestnancov.  	O 	N 	Vstupná cena na účely tohto ustanovenia sa postupne medziročne znižuje o 12,5 %. 	
SBA 	§ 43 odsek 3, písm. a) 
Pred slovo „výhru“ navrhujeme vložiť slovo „peňažnú“ a pred slovo „ výnos“ slovo „peňažný“ a za slová Slovenskej republiky, 95)“ navrhujeme vložiť slová „okrem výhier oslobodených od dane podľa § 9“ 
Odôvodnenie: 
Súčasné znenie zákona predpokladá, že zrážkovú daň je potrebné zrážať aj z nepeňažných výhier plynúcich z rôznych vkladových produktov. Toto ale v praxi nie je možné a takáto výhra by mala byť zdanená cez podanie daňového priznania výhercom. 
Zároveň nie je zrejmé, že zrážkovú daň nie je potrebné zrážať v prípade výhier oslobodených podľa § 9. Pritom ale § 9 sa vzťahuje na všetky druhy výhier a teda aj tie, ktoré plynú z rôznych vkladových produktov. Ak by poskytovateľ výhry zrazil zrážkovú daň z celej výhry, nemôže si výherca uplatniť oslobodenie do EUR 350 cez podanie daňového priznania vzhľadom na to, že sa daň považuje za vysporiadanú. 

Podľa zákona v znení platnom od 1.1.2014 sa daň z výhry a iného výnosu z vkladov na vkladných knižkách, z peňažných prostriedkov na vkladovom účte, na účte stavebného sporiteľa a z bežného účtu (§ 7 ods. 1 písm. b)) vyberá zrážkou, t.j. aj v prípade vecných výhier. 
Zrazenie dane z vecných výhier je v praxi nemožné zároveň povinnosť sa vzťahuje len na výhry podľa § 7 ods. 1 písm. b). Selektívne uplatnenie dane vyberanej zrážkou len na vecné výhry súvisiace s vkladmi považujeme za nekoncepčné a neodôvodnené. 
 	O 	N 	Pripomienka nad rámec návrhu zákona. 	
SBA 	§ 43 ods. 6 a 7 
Ak bude prijatý bod 72 potom,je potrebné do týchto odsekov doplniť § 16 ods. 1 písm. c) podľa nášho názoru. 
Odôvodnenie: 
V prípade, že bod 72 novely bude schválený, príde ku situáciu znevýhodnenia zahraničných podnikateľov, ktorí budú zdanení zrážkovou daňou ako je popísané pri bode 72 a navyše bude táto ich daň finálna a nebudú mať možnosť si ju uplatniť ako preddavok na daň. Preto navrhujeme, aby prípadná zaplatená zrážková daň mohla byť považovaná za preddavok na daň. 	O 	N 	Ako je uvedené v odôvodnení k bodu 72, nedôjde k znevýhodneniu daňovníkov z členských štátov EÚ, keďže ich príjem za poskytnutie služieb nie je zdaniteľný na území SR, ak nie sú služby poskytované prostredníctvom stálej prevádzkarne. Príjem stálej prevádzkarne sa však nezdaňuje daňou vyberanou zrážkou.  	
SBA 	§43 ods. 11 
§ 43 ods. 11 písm. c) v prvom odseku navrhujeme doplniť text: 
c) § 2 písm. x); pre tohto daňovníka, ak suma zdaniteľného príjmu presahuje hodnotu 3 eur, tlačivo obsahuje aj údaje o zrazenej dani v členení na jednotlivé druhy príjmov podľa § 16 ods. 1, sumu zdaniteľného príjmu, sadzbu dane, sumu zrazenej dane, dátum úhrady zdaniteľného príjmu a dátum odvedenia zrazenej dane, pričom, ak ide o 
1. fyzickú osobu, tlačivo obsahuje tiež meno, priezvisko, adresu trvalého pobytu a dátum jej narodenia, 
2. právnickú osobu, tlačivo obsahuje tiež názov, adresu sídla a jej identifikačné číslo. 

V odseku b) vynechať text za bodkočiarkou „ak tento daňovník požiada správcu dane o vydanie potvrdenia o zaplatení dane z príjmu, tlačivo obsahuje aj údaje v členení podľa písmena c)“ 

Odôvodnenie: 
Z dôvodu zníženia administratívnej náročnosti platiteľov dane, navrhujeme povinnosť nahlasovania detailných údajov o daňovníkoch nezmluvných štátov vtedy, ak suma zdaniteľného príjmu u daňovníka za sledované obdobie presiahne hodnotu 3 eur. 

Vzhľadom na to, že správcovi chýbajú ešte niektoré ďalšie údaje (napr. č. faktúry, ktoré uvádza na potvrdení) navrhujeme, aby sa tieto detailné údaje nevypĺňali v tlačive, ale spolu so žiadosťou o vystavenie potvrdenia sa posielal taký detail, ako požaduje správca dane na vystavenie potvrdenia. Prax je taká, že banky vypĺňajú údaje do tlačiva a pri žiadosti ešte raz uvádzajú údaje z tlačiva vrátane ďalších údajov, ktoré požaduje správca. 
Vzhľadom na to, že formulár "Oznámenia platiteľa dane o zrazení a odvedení dane vyberanej zrážkou podľa § 43 ods. 11 zákona č. 595/ 2003 Z.z. o dani z príjmov..." neobsahuje všetky údaje, ktoré správca dane pri vystavení "Potvrdenia o zaplatení dane" od platiteľa dane požaduje, t.j. platiteľ dane musí dodatočné informácie o daňovníkovi správcovi dane nahlasovať dodatočne cez "Všeobecné podanie", z dôvodu zníženia administratívneho zaťaženia platiteľov dane navrhujeme "Žiadosť o vystavenie Potvrdenia o zaplatení dane" a všetky údaje k tomu potrebné podávať cez "Všeobecné podanie". 

 	O 	N 	V súvislosti so zavedením predmetných úprav je nevyhnutná analýza dopadov a vplyvu na informačný systém finančnej správy. 	
SBA 	§44 ods. 3 
V § 44 ods. 3 písm. c) v prvom odseku navrhujeme doplniť text: 

c) § 2 písm. x); pre tohto daňovníka, ak suma zdaniteľného príjmu presahuje hodnotu 3 eur, tlačivo obsahuje aj údaje o zabezpečenej dani v členení na jednotlivé druhy príjmov podľa § 16 ods. 1, sumu zdaniteľného príjmu, sadzbu dane, zrazenú sumu na zabezpečenie dane, dátum úhrady zdaniteľného príjmu a dátum odvedenia zabezpečenej dane, pričom, ak ide o 
1. fyzickú osobu, tlačivo obsahuje tiež meno, priezvisko, adresu trvalého pobytu a dátum jej narodenia, 
2. právnickú osobu, tlačivo obsahuje tiež názov, adresu sídla a jej identifikačné číslo. 

V § 44 ods. 3 písm. b) navrhujeme vypustiť text za bodkočiarkou: "ak tento daňovník požiada správcu dane o vydanie potvrdenia o zaplatení dane z príjmu, tlačivo obsahuje aj údaje v členení podľa písmena c)". 
Odôvodnenie: 
Z dôvodu zníženia administratívnej náročnosti platiteľov dane, navrhujeme povinnosť nahlasovania detailných údajov o daňovníkoch nezmluvných štátov vtedy, ak suma zdaniteľného príjmu u daňovníka za sledované obdobie presiahne hodnotu 3 eur. 

Vzhľadom na to, že formulár "Oznámenia platiteľa dane o zrazení a odvedení dane na zabezpečenie dane podľa § 44 ods. 3 zákona č. 595/ 2003 Z.z. o dani z príjmov..." neobsahuje všetky údaje, ktoré správca dane pri vystavení "Potvrdenia o zaplatení dane" od platiteľa dane požaduje, t.j. platiteľ dane musí dodatočné informácie o daňovníkovi správcovi dane nahlasovať dodatočne cez "Všeobecné podanie", z dôvodu zníženia administratívneho zaťaženia platiteľov dane navrhujeme "Žiadosť o vystavenie Potvrdenia o zaplatení dane" a všetky údaje k tomu potrebné podávať cez "Všeobecné podanie". 
 	O 	N 	V súvislosti so zavedením predmetných úprav je nevyhnutná analýza dopadov a vplyvu na informačný systém finančnej správy. 	
SBA 	§ 52za ods. 4 
Navrhujeme vypustiť slovo „najskôr 1. januára“ a nahradiť ho „1. januára 2014 a v prípade daňovníkov s hospodárskym rokom začínajúc zdaňovacím obdobím, ktoré začína v kalendárnom roku 2014“. 
Odôvodnenie: 
Slovo najskôr indikuje, že daňovníci si môžu uplatňovanie daňových strát z rokov 2010 až 2013 nechať na obdobie neskoršie ako rok 2014. Teda že začnú rovnomerne počas 4 rokov uplatňovať daňové straty napríklad až od 1.1.2018.  	O 	N 	Úpravu už platných a účinných prechodných ustanovení nie je možné upraviť a daňovník musí začať v nadväznosti na § 30 neuplatnené straty za roky 2010 až 2013 odpočítavať v roku 2014. 	
SBA 	I. všeobecná pripomienka  
Novela zákona v niekoľkých bodoch ruší daňové zvýhodnenie pri finančnom prenájme. Daňové zvýhodnenie pri finančnom prenájme je pritom jedným z hlavných dôvodov pre tento druh financovania. Finančný prenájom podporuje investovanie do majetku spoločnosti a do novších a lepších technológií. Jeho obmedzenie bude mať negatívny vplyv nie len na lízingové spoločnosti (v niektorých prípadoch zrejme môže prísť ku ukončeniu činnosti lízingovej spoločnosti) ale aj na zníženie objemu investícií do majetku v ekonomike ako takej. Pritom lízingové spoločnosti v oblasti nehnuteľností významne negatívne ovplyvní už aj to, že sa predlžuje doba odpisovania pri budovách, kde lízing prestane byť zaujímavou formou financovania.  	O 	N 	Úpravou odpisovania hmotného majetku obstaraného formou finančného prenájmu prichádza len k zjednoteniu podmienok odpisovania bez ohľadu na spôsob obstarania majetku. Úprava základu dane sa vykonáva v závere zdaňovacie obdobia a je dostatočný časový priestor na implementáciu všetkých navrhovaných zmien. 	
SBA 	II. všeobecná pripomienka 
Mnohé zmeny navrhované vyššie predpokladajú významné zásahy do účtovných systémov prípadne iných systémov spoločnosti (daňové odpisy, testovanie výšky provízie na objem obchodu, zmena v daňovej uznateľnosti odpisu pohľadávok a opravných položiek...). Ako bolo zrejmé pri kontrolnom výkaze, úprava týchto systémov je v prípade niektorých daňovníkov záležitosťou niekoľkých mesiacov. Pri očakávanom čase medzi schválením zákona s jeho navrhovanou účinnosťou od 1.1.2015 sa tento čas javí ako úplne nedostatočný na implementáciu tak závažných zmien. Daňovníci jednoducho nebudú schopný od 1.1.2015 implementovať všetky zmeny a teda nebude pre nich možné správne určiť daňovú povinnosť za rok 2015. Aj v prípade, že počas roka 2015 sa zmeny podarí implementovať, bude treba manuálne upraviť začiatok roka 2015, čo znamená dodatočnú prácu a manuálne úpravy sú náchylné na chyby. Takže situácia môže vyústiť do toho, že daňovníci budú penalizovaní napriek tomu, že nekonali nesprávne resp. v každom čase konali tak najlepšie ako mohli, aby si plnili svoje daňové povinnosti. V prípade takýchto výrazných zmien, je potrebná najprv diskusia a potom schválenie zákona, tak aby podnikateľské prostredie malo čas uvedené zmeny implementovať. 	O 	N 	Väčšina úprav vyplývajúca z navrhovanej novely zákona o dani z príjmov sa bude realizovať až na konci zdaňovacieho obdobia, čo vytvára dostatočný priestor na zapracovanie navrhovaných zmien. 	
SBA 	III. všeobecná pripomienka 
Doterajší § 19 ods. 2 písm. i) bol nahradený úplné novým znením, t.j. nie je možnosť odpisu drobných pohľadávok do 332 EUR. Už aj teraz boli pri odpise stanovené kritéria, nie je preto zrejmé, prečo toto ustanovenie vypadlo. 	O 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 	
ZCR SR 	novelizačnému bodu č.48 
V rámci tejto prílohy navrhujeme vyňať služby v skupine 55.90 ostatné ubytovanie. 
Zdôvodnenie: 
Podľa prieskumu realizovaného Zväzom hotelov a reštaurácií SR majú ubytovacie zariadenia hotelového typu, ktoré poskytujú okrem ubytovacích služieb aj stravovacie a iné doplnkové služby, zavedené ERP aj na ubytovacie služby. Podľa prieskumu sa jedná o viac ako 90% prevádzkarní. Prieskum ďalej ukázal, že podiel tržieb za ubytovacie služby inkasovaných v hotovosti sa pohybuje v rozsahu 15-17% z celkových tržieb za ubytovanie. Zavedenie povinnosti ERP pre všetky typy ubytovacích zariadení sa dotkne predovšetkým malých podnikov a mikropodnikov. V zmysle vyhlášky č.277/2008 ktorou sa ustanovujú klasifikačné znaky na ubytovacie zariadenia, sa jedná hlavne o kategóriu ubytovanie na súkromí. Pre tieto zariadenia znamená zavedenie povinnosti mať ERP resp. virtuálnu RP zvýšenú administratívnu a hlavne finančnú záťaž. Príjem z ubytovacích služieb v tejto kategórií zariadení je len doplnkovým príjmom a nie hlavným príjmom prevádzkovateľa. Náklady súvisiace so zabezpečením ERP alebo koncových zariadení schopných komunikovať v prostredí novo zavádzanej virtuálnej RP sú z hľadiska príjmov v tejto kategórií podnikania výraznými nákladmi, a zavedenie takejto povinnosti bude mať za následok zrušenie prevádzok, čo bude mať výrazný dopad na poskytovanie ubytovacích služieb v regiónoch, v ktorých absentuje iný druh ubytovania. Zachovanie výnimky pre túto kategóriu ubytovacích služieb nebude mať dosah na cieľ, ktorý sa sleduje zavedení tohto opatrenia- zabrániť kráteniu prijatých tržieb pri predaji tovaru a poskytovaných služieb a tým dosiahnuť aj vyšší výber daní. 	Z 	N 	Používanie elektronickej registračnej pokladnici, resp. virtuálnej registračnej pokladnici sa navrhuje z dôvodu, aby nedochádzalo pri poskytovaní týchto služieb zo strany podnikateľov ku kráteniu prijatých tržieb, ako aj z dôvodu ochrany zákazníka, t. j. aby zákazník dostal pri zaplatení relevantný pokladničný doklad. 	
SLASPO 	K bodu 1, §2 písm. i) 
Za slová „osobnej potreby“ navrhujeme vložiť slová „uvedené v prílohe č. 6“ . 

Je potrebné presne definovať čo sa chápe ako „majetok s charakterom osobnej potreby“. V opačnom prípade je riziko sporov pri výklade zákona.  	O 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6. 	
SLASPO 	K bodu 5, §5 ods. 1 písm. h) 
Navrhujeme vypustiť slová „a zamestnávateľ je povinný postupovať počas celého zdaňovacieho obdobia rovnako u všetkých zamestnancov“. 

V prípade, že bude mať zamestnávateľ na výber, je pravdepodobnejšie, že toto ustanovenie bude (aspoň pri niektorých nepeňažných benefitoch) využívať. Využívanie pri všetkých nepeňažných benefitoch je menej pravdepodobné keďže zvyšuje náklady zamestnávateľa.  	O 	N 	Navrhovaná úprava má zabezpečiť rovnaký spôsob zdanenia nepeňažného plnenia voči všetkým zamestnancom v rámci jedného zdaňovacieho obdobia. 	
SLASPO 	Nový bod § 5 ods. 3 písm. a) 
Nový bod znie: 
x) „V § 5 ods. 3 písm. a) sa slová „vstupná cena“ v celkom odseku nahrádza slovami „vstupná cena znížená o sumu odpisov, o ktorú sa zvýšil základ dane ak bol daňovník povinný postupovať podľa §17 ods. 34“ . 

Vzhľadom na to, že pri autách nad EUR 48,000 môžu vzniknúť daňovníkom nedaňové náklady, bolo by spravodlivé tieto nedaňové náklady nezahŕňať do vstupnej ceny motorového vozidla pre účely zdanenia zamestnancov.  	O 	N 	Vstupná cena na účely tohto ustanovenia sa postupne medziročne znižuje o 12,5 %. 	
SLASPO 	K bodu 8, § 8, odsek 1, písm. n) 
Za slová „n) náhrady nemajetkovej ujmy“ navrhujeme vložiť poznámku pod čiarou s odkazom na „§ 13 ods. 2 Občianskeho zákonníka“. 

Podľa dôvodovej správy je potrebné zdaniť iba nemajetkovú ujmu podľa § 13 ods. 2 Občianskeho zákonníka. Ak však v zákone absentuje referencia na túto právnu normu, je možné pojem „nemajetková ujma“ vykladať široko a vzniká konflikt s §9, odsek 2, písm. i). 	Z 	A 	Do § 8 ods. 1 písm. n) bude doplnený odkaz na Občiansky zákonník. 	
SLASPO 	K bodu 13, §9, odsek 2, písm. i) 
Navrhujeme vypustiť. 

Ak bude v § 8 odsek 1 písm. n) vložená poznámka pod čiarou, ako je navrhované, v paragrafe §9, odsek 2, písm. i) je potrebné ponechať slová „náhrad nemajetkovej ujmy“.Za náhrady nemajetkovej ujmy sa dajú považovať napríklad aj plnenia od leteckých spoločností v rámci nariadenia Rady EU č. 261/2004 prípadne iné platby za nemajetkovú ujmy vyplývajúce či už zo slovenskej alebo EU legislatívy. Predpokladáme, že nie je zámerom zdaňovať všetky nemajetkové ujmy.  	Z 	A 	Do § 8 ods. 1 písm. n) bude doplnený odkaz na Občiansky zákonník. 	
SLASPO 	K bodu 16, §17, odsek 3, písm. g) 
Navrhujeme vypustiť. 

Ak naša pripomienka na vypustenie nebude predkladateľom akceptovaná alternatívne navrhujeme aspoň preformulovať znenie § 17 ods. 3 písm. g) nasledovne: 
V § 17 ods. 3 písm. g) sa na konci vkladajú slová „a to len do výšky prislúchajúcej k tomuto výdavku (nákladu),“ 
a navrhované znenie § 17 ods. 3 písm. g) odčleniť do samostatného nového písmena § 17 ods.3. 

Navrhuje sa nové znenie §17 odsek 3, písm. g) - Podľa súčasného znenia §17, odsek 3, písm. g) sa do základu dane nezahŕňa príjem prislúchajúci k výdavku (nákladu), ktorý nebol uznaný za daňový výdavok podľa § 19, ktorý bol daňovník povinný účtovať. Toto ustanovenie zabezpečuje právnu istotu daňovníka, že ak daňovníkovi vznikne nedaňový náklad (o ktorom je povinný účtovať) a súčasne následne príjme náhradu takéhoto nákladu od tretej osoby o ktorej je taktiež povinný účtovať), takýto súvisiaci výnos sa nezdaní a operácia je daňovo neutrálna. 
Príkladom následku novelou navrhované ho zrušenia textu tohto ustanovenia § 17 ods. 3 písm. g) a nahradením iným textom je viacnásobné zdanenie niektorých súm, o ktorých je daňovník povinný účtovať. Napr.: 
i. účtovanie o predpise pohľadávky do výnosov (vstupuje do základu dane), následný účtovný odpis tejto v inom účtovnom období pohľadávky ak nesplní podmienky pre daňovú uznateľnosť ( zvýši základ dane). V ďalšom účtovnom období dlžník splní svoj záväzok napr. dodatočným uznaním dlhu a zaplatením/vymožením. Daňovník musí takúto prijatú platbu zaúčtovať do výnosov (zostane súčasťou základu dane). Predmetná suma bude teda zdanená 3 krát. 
ii. Daňovníkovi je v jednom účtovnom období uložená sankcia napr. taká, ktorá nespĺňa podmienky daňovej uznateľnosti v nákladoch a daňovník ju zaúčtoval (náklad nevstúpil do základu dane) avšak sankcia vznikla v dôsledku chyby tretej strany, ktorá je v záväzkovom vzťahu s daňovníkom. V niektorom nasledujúcom účtovnom období napr. rozhodnutím súdu alebo uznaním záväzku náhrady sankcie treťou stranou dôjde k náhrade sankcie a daňovník bude musieť o náhrade zaúčtovať do výnosov (ten ale zostáva súčasťou základu dane). Predmetná suma bude teda zdanená 2 krát. 
Oba príklady ilustrujú, že navrhované „odstránenie“ súčasného znenia § 17 ods. 3 písm. g) ZDP by zmenilo základné princípy zdaňovania daňou z príjmov, ktoré sú dlhodobo uplatňované a zakladá „viacnásobné zdanenie/daňovú nespravodlivosť“ pre isté typy príjmov/výnosov. 

V prípade, že návrh na vypustenie tohto bodu nebude akceptovaný a predkladateľ má navrhovanou zmenou § 17 ods. 3 písm. g) ambíciu zabrániť rôznym daňovým špekuláciám s cieľom obísť zdanenie niektorých účtovných výnosov/príjmov daňou z príjmu, navrhujeme preformulovať súčasné znenie § 17 ods. 3 písm. g). 
 	Z 	N 	Pôvodné ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) zákona ponúkalo veľmi široký výklad nad rámec zákona, keď sa nedaňové výdavky v úhrne posudzovali k úhrnu všetkých zdaniteľných príjmov, čím sa výrazne znižovala daňová povinnosť subjektu. Z uvedeného dôvodu bolo ustanovenie vypustené. 	
SLASPO 	K bodu 17, §17, odsek 5 a §18 
Navrhujeme vypustiť. 

Zavedenie transferového oceňovania pri daňovníkoch s neobmedzenou daňovou povinnosťou je dodatočným neúmerným administratívnym zaťažením daňovníkov. 

Vzhľadom na existujúcu legislatívu (t.j. transferové oceňovanie len na zahraničnej úrovni) nemajú momentálne tuzemskí daňovníci evidenciu či ich ceny zodpovedajú trhovým cenám. Vypracovanie takejto evidencie a prípadná úprava existujúcich zmluvných vzťahov, tak aby vyhovovala požiadavkám transferového oceňovania si vyžaduje nie len dlhšie časové obdobie ale hlavne dodatočné náklady, ktoré nie sú efektívne vzhľadom na to, že v konečnom dôsledku sú všetky tuzemské osoby zdanené v rámci Slovenskej republiky. 

V prípade, že toto ustanovenie je do zákona navrhované ako súčasť boja proti daňovým únikom, nie je to účelné a je nadbytočné vzhľadom na to, že už v súčasnosti môže správca dane pri neúmerne nízkych výnosoch využiť §2, písm. c) podľa ktorého by príjmy mali byť ocenené cenami bežne používanými v mieste a čase plnenia prípadne ustanovenia týkajúce sa účelového obchádzania daňovej povinnosti. 
 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. Pripravuje sa nové usmernenie spôsobu prípravy dokumentácie, ktoré na novo definuje tieto povinnosti.  	
SLASPO 	K bodom 19 a 20 - § 17 ods. 8 písm. a) ods. 12 písm. b) a c) a § 17 ods. 8 písm. c) 
Navrhujeme vypustiť. 

Odôvodnenie je uvedené pri časti „k bodu 30“ 	Z 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 	
SLASPO 	K bodu 21, § 17 ods. 19 písm. c) 
Navrhujeme vypustiť písmeno c). 

V prípade vymenovaných nákladov (marketingových a iných štúdií atď.) prichádza u daňovníka ku nákladu bežného obdobia. Nie je dôvod prečo by sa daňové a účtovné náklady v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou, pričom vplyv na základ dane v rozmedzí 36 mesiacov nie je žiadny. 
V prípade, že bude písmeno c) ponechané, je potrebné definovať pojem „iné štúdie“ alebo jednoznačné vymenovanie služieb, na ktoré sa toto ustanovenie má uplatňovať. Príliš široké definovanie vyvoláva právnu neistotu. Za iné štúdie by mohli byť považované aj rôzne výstupy z poradenstiev v rôznych oblastiach činnosti daňovníka. Pri nejednoznačnej formulácii sem môžu vstupovať aj tzv. pre-testy reklamy, ktoré ale bude šírená iba krátky čas a pre produkt predávaný iba v krátkom období. Rovnako tu môžu vstupovať aj tzv. post-testy merajúce účinok reklamy alebo brandové prieskumy zamerané na vnímanie značky a spokojnosť zákazníka a pod. Nie je dôvod prečo by sa daňové a účtovné náklady v takomto prípade mali líšiť a hlavne nie je ekonomické opodstatnenie daňového odsúvania týchto výdavkov do období, ktoré sa k predmetnej službe nijako neviažu. Navyše pre daňovníka to predstavuje ďalšiu administratívnu záťaž spojenú s vedením mimoúčtovnej evidencie. Pri nedefinovaní pojmu „iné štúdie“ a nebude zrejmé, či sa takéto náklady budú posudzovať ako poradenstvo alebo ako „iné štúdie“. 

Pokiaľ napríklad ku zaplateniu príde 7 mesiacov po zaúčtovaní, je zrejmé, že počas prvých 6 mesiacov nie je možné uplatniť daňový náklad. Ak sa zaplatí počas 7 mesiaca potom by malo byť definované, že v mesiaci 7 si daňovník môže uplatniť náklad za všetkých 7 mesiacov, lebo nie je možné splniť navrhované znenie „rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník účtuje o náklade“. 
 	Z 	ČA 	Do zákona bude doplnený odkaz na zákon č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení neskorších predpisov, pričom marketingové štúdie sú obsiahnuté § 37 ods. 12 v Postupoch účtovania pre podnikateľov účtujúcich v sústave podvojného účtovníctva. Výnimkou sú normy a certifikáty, ktoré sa budú zahrňovať do základu dane počas trvania ich platnosti, najviac počas 36 mesiacov. Lehota sa počíta od zaplatenia, nie od zaúčtovania. 	
SLASPO 	K bodu 21, § 17 ods. 19 písm. d) 
Navrhujeme vypustiť písmeno d). 

Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu maximálne do výšky 10% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov medzi daňovníkmi pretože v mnohých oblastiach sú provízie vo výške viac ako 10% bežnou obchodnou praxou. Napríklad pri finančnom sprostredkovaní je obvyklé platiť vyššiu ako 10% províziu vzhľadom na vysokú reguláciu v odvetví (povinné vzdelávanie sprostredkovateľov atď.). Rozdielne trhové úrovne provízií zároveň spôsobujú konflikt s ustanoveniami transferového oceňovania (§17) - povinnosti ocenenia transakcií trhovou cenou. 

Požadujeme dostatočne pre poisťovne zadefinovať pojem „hodnota sprostredkovaného obchodu“. Okrem obvyklých provízií platených ako % z obchodu sú na trhu bežné napríklad aj provízie za uzatvorenú zmluvu (bez ohľadu objem obchodu) či „všeobecné provízie“ napríklad za exkluzivitu, ktoré však majú svoje ekonomické opodstatnenie. V podmienkach poisťovní sa dá vykladať rôzne, a to podľa podmienok, za ktorých poistná zmluva bola uzatvorená. Získateľská provízia vyplatená jednorázovo pri uzatvorení obchodu sa tak môže viazať pri poistení uzatvorenom na dobu určitú dlhšiu ako rok a bežne plateným poistným aj k viacerým účtovným obdobiam (budúcim výnosom). Pri poistných zmluvách v životnom poistení to znamená i niekoľko rokov očakávaného obchodu/trvania poistenia. 
Novelou navrhované znamená aj, že pod toto ustanovenie by mali spadnúť nielen získateľské provízie, ale aj provízie z aktívneho zaistenia. 

Cieľom sprostredkovania je zároveň „získať klienta“ a v mnohých prípadoch klient následne (bez účasti sprostredkovateľa) uzatvorí priamo ďalšie obchody / zmluvy s poskytovateľom. Na tomto má ale určitú zásluhu aj sprostredkovateľ, ktorý prvotne klienta získal. Preto by sa pri objeme sprostredkovaných obchodov mali zohľadňovať aj budúce obchody toho istého klienta. 

Pre daňovníkov predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž upraviť systémy tak, aby dokázali sledovať plnenie týchto podmienok a mohli vôbec vyčísliť vplyv na základ dane. To nie je možné v tak krátkej dobe (k 1.1.2015). 

Zmluvné vzťahy so sprostredkovateľmi sú dlhodobé a nie je možné ich k 1.1.2015 upraviť tak, aby spoločnosti dokázali limitovať svoje nedaňové náklady. Navyše pri zmluvách uzatvorených v minulosti je uplatnenie od 1.1.2015 retrospektívne keďže pri uzatváraní zmlúv daňovníci počítali s tým, že náklad na sprostredkovanie bude daňový. V prípade, že by spoločnosti vedeli o nedaňovom náklade, zmluvu by pravdepodobne uzatvorili iným spôsobom. Ide teda zásah do existujúcich zmluvných vzťahov. 

Zároveň je nespravodlivé, že výnosy z provízií sa zdaňujú v celkovej výške pričom náklad je daňovo limitovaný. Pokiaľ bude náklad nedaňový, navrhujeme, aby aj výnos bol nezdaniteľný. 
Problém a daňovú nespravodlivosť vnímame ešte v ďalších dvoch rovinách: 

1. Novela má ambíciu výrazne obmedziť daňovú uznateľnosť nákladov z provízií, pričom z rovnakej činnosti vzniknuté výnosové provízie chce zdaniť hneď v čase vzniku účtovného výnosu/príjmu. Navrhované ustanovenie vôbec nereflektuje na rôzne oblasti podnikania a zvlášť na osobitosti sprostredkovania vo finančnom sektore. 
Je jasné, že poisťovne takýto obchod, ktorý im po zdanení prinesie stratu, robiť nebudú. Čo pre štátny rozpočet bude znamenať, že príde nie len o daň, ktorú by z tohto obchodu zaplatila poisťovňa, ale aj o daň z provízie, ktorú by zaplatil sprostredkovateľ. 

2. Ďalší problém je, že odplaty za sprostredkovanie sú v nákladoch poisťovní zaúčtované cez účty časového rozlíšenia v pomernej časti, ktorá korešponduje s pomernou časťou predpísaného poistného (t.j. uplatnenie akruálneho princípu). Najväčší problém s posudzovaním daňovej uznateľnosti provízií za sprostredkovanie vidíme pri províziách vyplatených za sprostredkovanie poistných zmlúv v životnom poistení a investičných zmlúv. Pri stanovení obdobia časového rozlišovania nákladov z provízií pri týchto zmluvách sa vychádza z predpokladov, v tomto prípade z obdobia, v ktorom sa predpokladá návratnosť provízií z týchto zmlúv z budúcich výnosov. Hodnota obchodu v prípade poistení sa dá iba odhadovať (ak sa podpíše napr. zmluva na 20 rokov, nie je isté že naozaj bude 20 rokov aktívna). Napr. ak by provízia pri 20 ročnej zmluve bola 50% z ročného poistného, tvorilo by to iba 2,5% z celkového poistného a preto by poisťovňa tento náklad posúdila ako daňovo uznaný. Ak by však na žiadosť klienta zmluva po 4 rokoch zanikla, podiel provízie na celkovom poistnom by bol 12,5% a teda časť provízie by mala byť daňovo neuznaná. O tejto skutočnosti sa však poisťovňa dozvie až niekoľko rokov po uzatvorení zmluvy (v našom príklade po 4 rokoch). Ak by poisťovne mali začať položkovite sledovať počas celého trvania zmluvy podiel provízie na poistnom, vyžadovalo by si to nákladnú úpravu poistného systému. A to ešte neriešime prípady, keď sa zmluva počas jej trvania mení. V prípade poisťovní ide o mimoriadne náročné administratívne zaťaženie vyvolanými investíciami na úpravu SW. Predpokladáme úpravu podľa obchodníka a podľa jednotlivých sprostredkovaných PZ. Nezanedbateľné je, že medzi prechodnými ustanoveniami absentuje úprava taká, ktorá by spod limitu vylúčila tie náklady z časového rozlíšenia tých provízií, ktoré sa viažu k obchodom sprostredkovaným do nadobudnutia účinnosti novely, t.j. do 31.12.2014. 

Navrhovaná zmena je neprípustným diskriminačným zásahom do podnikania významnej skupiny obchodných spoločností podnikajúcich na trhu finančných služieb, keďže zákon v žiadnom rozsahu neprihliada na rôznosť predmetov podnikania daňových subjektov a s tým úzko súvisiaci rozsah využívania alebo nevyužívania sprostredkovania. 

Pre subjekty pôsobiace na finančnom trhu, ktoré nedisponujú vlastnou sieťou obchodných zástupcov v zamestnaneckom pomere, predstavuje sprostredkovanie poistenia v zmysle zák. č. 186/2009 Z. z. o finančnom sprostredkovaní a finančnom poradenstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov ťažiskový spôsob nadobúdania poistného kmeňa poisťovne, majúceho zásadný vplyv na hospodárske výsledky podnikania v oblasti poisťovníctva. 

Podnikanie v oblasti poisťovníctva je licencovaná činnosť a zo samotnej podstaty predmetu podnikania poisťovne vyplýva, že výplaty provízií finančným sprostredkovateľom predstavujú prevažujúcu časť jej daňovo uznateľných a opodstatnených (akvizičných) nákladov na podnikanie. 

Podľa § 2 ods. 1 zák. č. 513/1991 Zb. Obchodný zákonník v platnom znení „Podnikaním sa rozumie sústavná činnosť vykonávaná samostatne podnikateľom vo vlastnom mene a na vlastnú zodpovednosť za účelom dosiahnutia zisku. Aplikáciou navrhovaného znenia § 17 odsek 19 písm. d) zákona by sa z vyššie uvedených dôvodov diskriminovali subjekty, ktorých podstata podnikania (za účelom dosahovania zisku) sa opiera o sprostredkovateľské služby oproti tým podnikajúcim subjektom, ktoré sprostredkovateľské služby (sprostredkovanie) využívajú v zanedbateľnej miere a ktoré by si mohli naďalej náklady spojené s podnikaním (predmetom činnosti) uplatňovať na zníženie daňového základu (napr. nákup strojového vybavenia, technológií a pod.). 
 	Z 	ČA 	Ustanovenie bolo upravené, aby sa nevzťahovalo na finančné inštitúcie a subjekty kolektívneho investovania. 	
SLASPO 	K bodu 21, § 17 ods. 19 písm. e) 
Na konci navrhujeme vložiť vetu: „Pre účely tohto odseku je postačujúce ak povinnosti ustanovené v § 43 ods. 11 alebo § 44 ods. 3 daňovník splnil ku dňu podania daňového priznania za dané zdaňovacie obdobie“. 

Navrhované znenie zákona nereflektuje, že napríklad povinnosť definovaná v § 43 ods. 11 sa plní pätnásteho dňa každého mesiaca za predchádzajúci kalendárny mesiac. Zároveň môže prísť ku prípadom, kedy daňovník splní povinnosť neskôr (napr. dočasná platobná neschopnosť, omyl...). Preto navrhujeme, aby bolo postačujúce povinnosti splniť ku dňu podania daňového priznania. Samozrejme súvisiace penále za oneskorené platby môže správca ďalej aplikovať čo by však nemalo súvisieť s daňovou uznateľnosťou nákladu ako takého.  	Z 	N 	Zámerom ustanovenia je obmedziť fiktívne platby plynúce daňovníkom štátov, voči ktorým SR nemá právny nástroj na zistenie skutočného vynaloženia výdavku a to tým, že sa uznateľnosť daňového výdavku podmieni faktickým splnením povinností podľa § 43 ods. 11 a § 44 ods. 3 zákona. Ak daňovník nesplní v stanovenej lehote uvedené povinnosti, daňový výdavok sa uplatní až v tom zdaňovacom období, v ktorom budú splnené obidve podmienky vymedzené v ustanovení § 17 ods. 19. 	
SLASPO 	K bodu 29 - § 19 ods. 2 písm. h) 
Navrhujeme vypustiť slová: „podľa § 17, ods. 19“. 

Vzhľadom na existujúce daňové zaťaženie finančného sektora vrátane chystanej dane z finančných transakcií sa toto ustanovenie javí ako ďalšie ustanovenie sťažujúce a znevýhodňujúce podnikanie vo finančnom sektore. 
Zároveň podmienka zahrnutia príslušenstva do základu dane podľa § 17 ods. 19 je nelogická vzhľadom na navrhované nové znenie § 17 ods. 19, ktoré už nebude upravovať zahrňovanie príslušenstva pohľadávok do základu dane – viď bod 21 novely. 
 	Z 	A 	Odkaz na § 17 ods. 19 bol z návrhu ustanovenia vypustený. 	
SLASPO 	K bodu 30 - § 19 ods. 2 písm. i) 
Navrhujeme ponechať § 19 ods. 2 písm. i) v súčasnom znení a navrhované znenie o výdavkoch pri prevádzkovateľoch hazardných hier zaradiť do zákona pod iným písmenom. 

Daňový odpis tzv. nemateriálnych pohľadávok po 720 dňoch po splatnosti je často využívaný v mnohých spoločnostiach a má svoje ekonomické opodstatnenie. V prípade pohľadávok do EUR 332 nie je efektívne investovať do ich vymáhania vo forme súdnych poplatkov či poplatkov za právnikov. Zároveň je vymožiteľnosť zvyčajne minimálna. V prípade, že by spoločnosť musela čakať na možnosť daňového odpisu až 1080 dní (§19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4), príde v mnohých prípadoch ešte pred uplynutím tejto doby k tomu, že z účtovných dôvodov je potrebné pohľadávku úplne odpísať (vzhľadom na to, že sa neočakávajú budúce úžitky z tohto aktíva) a daňovník tak príde o možnosť daňového nákladu (lebo nemôže čakať a držať pohľadávku na súvahe 1080 dní). Poisťovne nemajú špeciálne ustanovenie o odpise pohľadávok, tak využívajú všeobecné ustanovenie §19 ods.2 písm. r) - podľa doby uplynutej od splatnosti pohľadávky a nepremlčaná. To spôsobuje konflikt s názorom správcu dane, že v roku, keď sa pohľadávka premlčí, ju už nie je možné daňovo odpísať. To znamená, že pohľadávky upravené podľa Obč. zákonníka, ktoré sa po 3 rokoch premlčia sú daňovo neodpísateľné. Z toho dôvodu poisťovne využívali ustanovenie § 19 ods.2 písm. i), kde sme mohli daňovo odpísať na 100% pohľadávku staršiu ako 720 dní ak nebola jej výška viac ako 332€, teda hlavne u tých pohľadávok, ktoré sú upravené Občianskym zákonníkom. Podľa návrhu sa tak od 1.1.2015 nebude dať daňovo odpísať na 100% ani pohľadávka nepremlčaná nižšia ako 332€ a staršia ako 720 dní. Odpísať na 100% sa bude dať iba nepremlčaná pohľadávka po splatnosti viac ako 1080 dní. Všetky pohľadávky upravené Občianskym zákonníkom „staršie“ ako 1080 dní a nepokryté konaním, ktoré predlžuje/prerušuje plynutie premlčacej lehoty tak nebudeme môcť daňovo odpísať. Vnímame to ako "daňovú diskvalifikáciu" pohľadávok upravených podľa Obč. zákonníka. 	Z 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 	
SLASPO 	K bodu 32 - § 19 ods. 2 písm. t) 
Navrhujeme nové znenie písmena t): 
„t ) výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem položky 9 Osobné automobily a výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac v takej percentuálne výške v akej ich používa na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov“ 

Podľa navrhovaného znenia má daňovník len dve možnosti – buď si uplatniť výdavky vo výške 100% alebo na 80%. Toto je ale nespravodlivé v prípade, že daňovník vie dokázať, že daný majetok používa na osobnú potrebu napríklad na 5% prípadne ho (v extrémnom prípade) použije na súkromný účel jeden jediný krát. Daňovník by mal mať možnosť uplatniť výdavky v takom pomere, ktorý vie dokázať. 
Podľa § 2 písm. i) a § 17 ods. 2 písm. a) zákona č. 595/2003 Z.z. o dani z príjmov je daňovým výdavkom výdavok (náklad) na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov preukázateľne vynaložený daňovníkom, zaúčtovaný v účtovníctve daňovníka alebo zaevidovaný v evidencii daňovníka podľa § 6 ods. 11 alebo 14, ak tento zákon neustanovuje inak. 
Spoločnosť na to, aby udržala svoj majetok – motorové vozidlá v riadnom a prevádzky schopnom stave, nevyhnutne musí vynaložiť náklady na ich údržbu a prevádzku. Ich vynaloženie nemá vplyv na to, či sú motorové vozidlá využívané len na služobné účely alebo aj na služobné účely a aj na súkromné účely. 
Bez ohľadu na to, či motorové vozidlo je využívané aj na súkromné účely, spoločnosť musí vynaložiť napríklad: 
- výdavky na povinné zmluvné poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla - povinnosť uzavrieť poistnú zmluvu má ten, kto je ako držiteľ motorového vozidla zapísaný v dokladoch vozidla (viď § 3 zákona č. 381/2001 Z.z. o povinnom zmluvnom poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla a o zmene a doplnení niektorých zákonov), 
- výdavky na havarijné poistenie – výška poistného za poistenie motorových vozidiel nie je závislá od počtu najazdených kilometrov; platením poistného si spoločnosť chráni vlastný majetok pre prípad náhodnej škodovej udalosti, 
- výdavky na sezónne prezutie pneumatík a výdavky na uskladnenie pneumatík - ak sa na vozovke nachádza súvislá snehová vrstva, ľad alebo námraza, vodič motorového vozidla môže vozidlo použiť v cestnej premávke, len ak je toto vozidlo na všetkých nápravách vybavené zimnými pneumatikami (viď § 38 zákona č. 8/2009 Z.z. o cestnej premávke a o zmene a doplnení niektorých zákonov). Keďže spoločnosť nemá dostatočné skladové priestory na uskladnenie pneumatík, tieto uskladňuje externe v pneuservise, 
- výdavky na povinnú výbavu vozidla – povinnosť zabezpečiť, aby vozidlo bolo vybavené povinnou výbavou má prevádzkovateľ (viď § 21 ods. 1 písm. c) zákona č. 725/2004 Z.z. o podmienkach prevádzky vozidiel v premávke na pozemných komunikáciách a o zmene a doplnení niektorých zákonov), 
- výdavky na škrabky na okná a výdavky na poťahy – ide o príslušenstvo motorového vozidla a výška nákladov na ich zaobstaranie nie je nijakým spôsobom ovplyvnená tým, že je vozidlo používané aj na súkromné účely, 
- výdavky na diaľničné nálepky – ich výška nie je nijakým spôsobom ovplyvnená tým, že je vozidlo používané aj na súkromné účely (viď §6 zákona č. 135/1961 Zb. o pozemných komunikáciách (cestný zákon), 
- výdavky na emisné kontroly - prevádzkovateľ vozidla je povinný na vlastné náklady podrobiť vozidlo emisnej kontrole (viď § 66 a nasl. zákona č. 725/2004 Z.z. o podmienkach prevádzky vozidiel v premávke na pozemných komunikáciách a o zmene a doplnení niektorých zákonov), 
- výdavky na technické kontroly - prevádzkovateľ vozidla je povinný na vlastné náklady podrobiť vozidlo technickej kontrole (viď § 48 a nasl. zákona č. 725/2004 Z.z. o podmienkach prevádzky vozidiel v premávke na pozemných komunikáciách a o zmene a doplnení niektorých zákonov). 
Výdavky vynaložené na udržanie motorových vozidiel v riadnom a prevádzky schopnom stave, ktorých výška síce môže byť ovplyvnená tým, že vozidlo je využívané aj na súkromné účely, ale spoločnosť ich vynakladá v záujme dosiahnutia, zabezpečenia a udržania svojich príjmov, sú napríklad: 
- výdavky na umytie vozidla, 
- výdavky na kvapalinu do auta (voda do ostrekovača, oleje), 
- výdavky na servisné prehliadky, 
- výdavky na náhradné súčiastky a žiarovky, 
- výdavky na kúpu pneumatík. 
Bez vynakladania týchto výdavkov by došlo k poškodeniu alebo zničeniu motorových vozidiel spoločnosti. 
Používanie motorových vozidiel na služobné účely je navyše zamestnancom zdaňované v zmysle § 5 ods. 3 písm. a) tohto zákona. 
 	Z 	ČA 	Ustanovenie § 19 ods. 2 písm. t) zákona sa nepoužije v tom prípade, ak zamestnávateľ uplatňuje § 5 ods. 3 písm. a) zákona.  	
SLASPO 	K bodu 33 - § 19 ods. 3 písm. a) 
Navrhujeme za slová "okrem hmotného majetku" vložiť slová "s výnimkou budov a iných stavieb106)". 

V prípade prenájmu akéhokoľvek hmotného majetku sa daňovo uznáva odpis tohto majetku iba do výšky príjmov z jeho prenájmu. Žiadame toto vypustiť, resp. v zákone upresniť, že sa aplikuje iba na hmotný majetok okrem budov a iných stavieb. Predmetné ustanovenie postihuje aj prenájmy nehnuteľností. Ak sa má aplikovať na prenájmy nehnuteľností, potom je veľmi vágne. Prenájmy nehnuteľností majú rôzne formy. Môže byť prenajatá vcelku, prenajatá iba z časti, alebo môžu byť prenajaté iba niektoré priestory, a to nie počas celého roka, ale iba na dobu určitú napr. od 1.7.2015 do 30.6.2016. Vo zvyšku nehnuteľnosti môže daňovník vykonávať svoju inú podnikateľskú činnosť. Zákon nerieši, ako postupovať v takomto prípade, čo vnáša prvky právnej neistoty pre daňovníka, a teda neaplikovateľnosť v praxi. 	Z 	N 	Ak sa majetok prenajíma iba z pomernej časti, tak aj všetky výdavky si k nemu daňovník uplatňuje iba v pomernej časti.  	
SLASPO 	K bodu 33 - § 19 ods. 3 písm. b) bod 1. 
Žiadame z navrhovaného znenia § 19 ods. 3 písm. b) bod 1. vypustiť slová "a budov a stavieb zaradených do odpisovej skupiny 6" 

Navrhované ustanovenie má za cieľ obmedziť rôzne daňovo špekulatívne prevody majetku, s čím môžeme iba súhlasiť. Súčasne sa ale má aplikovať aj na budovy a stavby zaradené do odpisovej skupiny 6, čo sú aj budovy pre administratívu. Aplikácia tohto ustanovenia v spojení s navrhovaným znením ustanovenia § 22 ods. 9 písm. a) (bod 48) spôsobuje daňovú nespravodlivosť u podnikateľov vlastniacich vymenované budovy a stavby. Ak tieto budovy a stavby s ohľadom na situáciu na trhu nedokážu prenajať ( daňovník má povinnosť zastaviť daňové odpisovanie) i napriek svojmu úsiliu dosiahnuť príjmy z prenájmu; ak prenajmú nehnuteľnosť za trhovú cenu nižšiu ako daňové odpisy, tie musia podľa ustanovenia vyššie "skrátiť" a v prípade, ak sa teda rozhodnú tento majetok predať, tak bude daňovo sankcionovaný druhý krát - daňová zostatková cena nebude daňovo uznaná, resp. iba do výšky príjmu z predaja. Príjem z predaja je ale ovplyvnený situáciu na realitnom trhu v závislosti od lokality. 
Iný daňovník, ktorý predáva tovar a nedokáže ho dlhšiu dobu odpredať, predá tovar so zľavou a takto vykázaná strata je daňovo uznaná. 
 	Z 	N 	Uvedená úprava má za účel nezahrňovať do základu dane stratu z predaja majetku. 	
SLASPO 	K bodu 35 - § 19 ods. 3 písm. n) 
Navrhujeme nové znenie § 19 ods. 3 písm. n): 

„n) členské príspevky vyplývajúce z nepovinného členstva v právnickej osobe zriadenej na účel ochrany záujmov platiteľa v úhrne do výšky 5 % zo základu dane.“ 

Subjekty, ktoré sú najväčšími zástupcami na trhu platia zvyčajne aj najvyššie dane a aj najvyššie príspevky. Nie je preto korektné, aby sa práve týmto subjektom zvyšovala daňová povinnosť neuznaním príspevku v plnej výške. 

Obchodné spoločnosti využívajú a financujú svoje záujmové združenia hlavne preto, aby mohli vystupovať ako jeden hlas pri pripomienkovaní právnych predpisov. Tento postup významne uľahčuje prácu jednotlivým ministerstvám, pretože v každej oblasti majú jasného a kvalifikovaného partnera , ktorého môže predkladateľ využiť podľa čl.9 ods. 4) Legislatívnych pravidiel vlády SR. Tento fakt je obzvlášť významný v súčasnej dobe, kedy sa nové legislatívne návrhy objavujú veľmi často a nielen zo strany príslušných ministerstiev ale aj poslancov NR SR . Návrhy zákonov sú často šité horúcou ihlou, bez patričnej analýzy dopadov na reálny život. Podnikateľské subjekty sú tak nútené angažovať čoraz viac odborníkov vo svojich záujmových združeniach, aby k týmto návrhom mohli zabezpečiť kvalifikované odborné analýzy a stanoviská, čím prakticky nahrádzajú povinnosti predkladateľov zákonov. 

Nerozumieme preto snahe predkladateľa znížiť limit pre daňovú uznateľnosť príspevkov takýmto združeniam, ktoré vlastne v mnohých činnostiach suplujú povinnosti štátnych inštitúcií. Naviac, keby záujmové združenia neexistovali ( alebo boli významne obmedzené) štátne inštitúcie by museli v istých situáciách komunikovať s oveľa väčším množstvom subjektov ( t.j. s každým relevantným subjektom osobitne), čo by zvyšovalo ich výdavky. 

Obzvlášť to platí o zamestnávateľských zväzoch, komorách, profesijných združeniach a pod. 
 	Z 	N 	Neobmedzený počet nepovinných členských príspevkov neopodstatnene znižuje základ dane a daň daňovníka. 	
SLASPO 	K bodu 36 - § 19 ods. 3 písm. p) 
Navrhujeme vypustiť 

Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu za vymáhanie maximálne do výšky 50% z hodnoty vymáhanej pohľadávky odporuje princípom trhových vzťahov medzi daňovníkmi pretože v mnohých oblastiach sú odplaty (provízie) vo výške viac ako 50% bežnou obchodnou praxou.  	Z 	N 	Sprostredkovateľská provízia v rovnakej výške ako vymožená pohľadávka stráca svoje ekonomické opodstatnenie. 	
SLASPO 	K bodu 38 § 20 ods. 2 písm. e) 
Navrhujeme vypustiť. 

V opačnom prípade navrhujme nové znenie bodu 38: 
„38. V § 20 ods. 2 písm. d), e) a f) sa na začiatku vkladá slovo „nepremlčaným“.“ . 
A žiadame o doplnenie prechodného ustanovenia tak, že toto sa použije na pohľadávky vzniknuté po účinnosti zákona, teda po 1.1.2015. 

Pre pohľadávky bánk a pohľadávky zdravotných poisťovní platí právna úprava premlčania nasledovne : 
V zmysle platnej právnej úpravy sa premlčuje pohľadávka zdravotnej poisťovne na úhradu poistného aj regresu. 
Takisto sa premlčuje právo banky na zaplatenie poskytnutého úveru/pôžičky. Vzhľadom na akcesorickú povahu ručiteľského záväzku, ak dôjde k premlčaniu pohľadávky veriteľa voči dlžníkovi, môže aj ručiteľ uplatniť námietku premlčania voči veriteľovi. 
Premlčacie doby sú diferencované v závislosti od pohľadávky: 
Pohľadávky zdravotnej poisťovne na poistné a regresné náhrady: 
Podľa § 21 ods. 1 zákona č. 580/2004 Z.z. o zdravotnom poistení a o zmene a doplnení zákona č. 95/2002 Z. z. o poisťovníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov právo zdravotnej poisťovne uplatniť nárok na poistné (§ 17 ods. 8, § 18 a § 19 ods. 15) a nárok na úhradu za zdravotnú starostlivosť (§ 9 ods. 7) sa premlčí uplynutím piatich rokov odo dňa splatnosti poistného alebo úhrady za zdravotnú starostlivosť. Podľa § 21 ods. 2 zákona č. 580/2004 Z.z. právo vymáhať poistné, úrok z omeškania a úhradu za zdravotnú starostlivosť podľa odseku 1 sa premlčí uplynutím troch rokov odo dňa nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia o uložení povinnosti zaplatiť poistné, úrok z omeškania alebo úhradu za zdravotnú starostlivosť, ak nie je ustanovené inak. 
Podľa § 21 ods. 4 zákona č. 580/2004 Z.z. v prípade nesplnenia povinností podľa § 6 alebo oznamovacích povinností podľa § 23 ods. 1, 2 a 5 právo zdravotnej poisťovne uplatniť si nárok na predpísanie poistného a úroku z omeškania na úrade sa nepremlčuje. 

Pohľadávky banky z úveru a ručenia: 
V prípade zmluvy o úvere uzatvorenej podľa § 497 Obchodného zákonníka je premlčacia doba 4 roky. Právo veriteľa voči ručiteľovi sa nepremlčí pred premlčaním práva voči dlžníkovi. 
V prípade zmluvy o spotrebiteľskom úvere uzatvorenej podľa zákona č. 129/2010 Z.z. o spotrebiteľských úveroch a o iných úveroch a pôžičkách pre spotrebiteľov a o zmene a doplnení niektorých zákonov sa uplatní trojročná premlčacia doba podľa § 101 Občianskeho zákonníka. 
Zavedenie podmienky nepremlčania iba pre pohľadávky z poistenia v prípade zániku poistenia iba u komerčných poisťovní je neoprávnené znevýhodnenie oproti bankám a zdravotným poisťovniam. Takéto znevýhodnenie komerčných poisťovní obmedzuje hospodársku súťaž, dokonca môže byť považované za poskytnutie štátnej pomoci v prospech zmieňovaných subjektov a takéto právna úprava je v rozpore so základnými zásadami Zmluvy o Európskej únii, takže ide o základné zásady a princípy práva EU. Zákaz obmedzenia hospodárskej súťaže a zákaz poskytovania nedovolenej štátnej pomoci sa vzťahuje aj na oblasť priamych daní. 

Doplnenie prechodného ustanovenia žiadame z dôvodu právnej istoty daňovníka, aby zákon nezačal pôsobiť retroaktívne na pohľadávky vzniknuté pred účinnosťou novely. Rovnako je ale potrebné poukázať, že by predmetné malo platiť aj pre pohľadávky bánk a zdravotných poisťovní, lebo nás to znevýhodňuje oproti nim, teda doplniť slovo „nepremlčaným“ aj do ustanovení § 20 ods. 2 písm. d) a písm. f). 
 	Z 	A 	Úprava bola zapracovaná. 	
SLASPO 	K bodu 39 § 20 ods. 9 písmeno a) 
Navrhujeme vypustiť. 

Navrhujeme ponechať súčasné znenie § 20 ods. 9 písmeno a). V zmysle § 3 ods. 1 zákona č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení zákona č. 492/2009 Z. z. (ďalej aj „zákona o účtovníctve“): „Účtovná jednotka účtuje a vykazuje účtovné prípady v období, s ktorým časovo a vecne súvisia (ďalej len "účtovné obdobie"). Ak túto zásadu nemožno dodržať, účtovná jednotka ich zaúčtuje a vykáže v období, keď sa tieto skutočnosti zistili.“ 
Z vyššie uvedeného je logické považovať za daňový výdavok náklad súvisiaci s daným účtovným obdobím. Realizácia návrhu novelizovaného znenia zákona by zbytočne zvyšovala administratívnu náročnosť spoločností. 
 	Z 	N 	Podľa súčasného znenia zákona je daňovým výdavkom tvorba rezervy na nevyfakturované dodávky, pričom použitie tejto rezervy už nie je daňovým výdavkom. Navrhovaným znením sa teda uzná až úhrada nevyfakturovaných dodávok, čo znamená že v zásade dôjde len k posunu uznania výdavku do zdaňovacieho obdobia, v ktorom boli dodávky a služby zaplatené. 
Uvedené je zapracované aj v kontexte navrhovaného znenia § 17 ods. 19, t.j. výdavkov uznávaných až po zaplatení. 
 	
SLASPO 	K bodu 42 - § 21 ods. 1 písm. h) 
Bod 42 znie: 
„V § 21 ods. 1 písm. h) sa za slovo „nepovažujú“ vkladajú slová „tabakové výrobky okrem daňovníkov, u ktorých je výroba tabakových výrobkov hlavným predmetom činnosti a alkoholické nápoje okrem daňovníkov, u ktorých je výroba alkoholických nápojov hlavným predmetom činnosti a“.“. 

Pôvodne navrhované znenie indikuje, že daňovník by mal mať ako hlavný predmet súčasne výrobu tabakových výrobkov aj výrobu alkoholických nápojov.  	O 	A 	 	
SLASPO 	K bodu 44 - § 21 ods. 2 písm. m) 
Navrhujeme vypustiť. 

V prípade, ak predkladateľ neakceptuje našu pripomienku a tento bod nebude vypustený, navrhujeme jeho nové znenie: 
44. V § 21 ods. 2 písmeno m) znie: 
„ m) paušálne náhrady nákladov spojených s uplatnením pohľadávok,78a) zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania u dlžníka s výnimkou tých, o ktorých právoplatne rozhodol súd alebo boli zaplatené na základe dohody o urovnaní právoplatne schválenej súdom.“ 

Paušálne náhrady nákladov spojených 
s uplatnením pohľadávok, zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania sú bežným inštitútom zabezpečenia splniteľnosti záväzkov z obchodných vzťahov a preto by mali byť daňovým nákladom. 

Dovoľujeme si poukázať na skutočnosť, že medzi úroky z omeškania patria nielen zmluvne dohodnuté, ale i úroky z omeškania, ktoré sú platené na základe rozhodnutia súdu. Ich výška nie je ovplyvnená vôľou daňovníka, ale tým, že konania na súdoch v SR trvajú neúmerne dlho. Výška súdom priznaných úrokov z omeškania je definitívna až právoplatným rozhodnutím súdu. Súdne konania o stanovení povinnosti poisťovne splniť záväzky z poistnej zmluvy a konania o určení výšky tohto záväzku trvajú roky. Súdy v Slovenskej republike nerozhodujú konzistentne a úroky z omeškania sa zvyšujú aj dôsledkom prieťahov v súdnom konaní, a tak by spoločnosti nemali byť penalizované ešte aj tým, že si takéto výdavky nemôžu daňovo uznať. 
Poisťovne sa musia domáhať práva poprieť nárok na poistné plnenie neustále a opakovane. Od týchto faktorov sa potom odvíja aj výška úroku z omeškania priznaná súdom, ktorá býva neúmerná. 
Realizácia navrhovaného by vyžadovala významný zásah do informačných systémov, a tým ďalšie zvyšovanie nákladov. 
 	Z 	N 	Navrhované znenie podporuje platobnú disciplínu medzi podnikateľskými subjektami. 	
SLASPO 	K bodu 55 - § 26 odsek 3 
Navrhujeme vypustiť. 

Navrhujeme ponechať súčasne platné znenie. Limitácia zrýchleného odpisovania len na niektoré druhy majetku nemá svoje opodstatnenie. Zrýchlené odpisovanie vyjadruje ekonomickú realitu pri niektorých druhoch majetku – t.j. ich hodnota klesá v prvých rokoch používania rýchlejšie ako počas ďalších rokov. Preto by zrýchlené odpisovanie malo byť umožnené pri všetkých odpisových skupinách.  	O 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
SLASPO 	K bodu 75 § 52zd ods. 2 
Upozorňujeme na retroaktivitu prechodných ustanovení, konkrétne v ods. 2, ktorý hovorí o tom, ktoré zmeny sa uplatnia až za zdaňovacie obdobie, ktoré začína najskôr 1.1.2015 a nie je tam uvedené ustanovenie §20 ods. 2 písm. e). 

Je potrebné poukázať na retroaktivitu navrhovaného znenia a na potrebu poisťovní a bánk zaviesť do svojich systémov sledovanie novo stanovenej podmienky premlčania, t. z. upgrade SW systémov o možnosť sledovania tejto podmienky a s tým vyvolané nemalé náklady nielen na úpravu SW, ale aj na administratívne náklady potrebné na preverenie právneho stavu miliónov už existujúcich pohľadávok a zaznamenanie tohto zistenia do novo upravených systémov. Je potrebné poukázať aj na to, že z pohľadu potrebného času ide o časové obdobie niekoľko mesiacov až rokov, a teda že to nie je realizovateľné do 1.1.2015. Žiadame posunúť účinnosť predkladaného návrhu zákona.  	Z 	N 	Uvedené ustanovenia majú len spresňujúci charakter.  	
SLASPO 	K bodu 75 - § 52zd, nový odsek (9) 
V § 52zd navrhujeme doplniť nový odsek 9: 
„(9) ustanovenia § 20 ods. 2 písm. d), e) a f) v znení účinnom od 1. januára 2015 sa použijú po prvý krát za zdaňovacie obdobie, ktoré začína najskôr 1.januára 2015, a to na pohľadávky, ktorých splatnosť nastane najskôr 1. januára 2015.“ 

Vzhľadom na pripomienku na doplnenie v § 52zd ods.2 navrhujeme vloženie nového odseku 9. 	Z 	N 	Uvedené ustanovenia majú len spresňujúci charakter.  	
SLASPO 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (6) 
Navrhujeme upraviť tak, aby daňovníci pri existujúcom majetku nemenili spôsob odpisovania. 

Spôsob odpisovania sa všeobecne nemá meniť – to je jeden zo základných princípov pri odpisovaní majetku, ktorý je uvedený aj v zákone § 26, odsek 3. Preto je ustanovenie § 52zd, odsek (6) v priamo rozpore s § 26, odsek 3. 
Navyše účtovné systémy nie sú schopné takéto zmeny vykonať v tak krátkej dobe aká sa očakáva medzi schválením zákona a jeho implementáciou. 
V tomto ustanovení nie je riešené v akom momente má spôsob odpisovania zmeniť daňovník s hospodárskym rokom. 
Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujeme spôsob odpisovania pri existujúcich majetkoch nemeniť. 
 	Z 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. V roku 2015 sa odpisy vypočítajú podľa § 27 ods. 1 alebo § 28 ods. 2 zákona.Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6. 	
SLASPO 	K bodu 75 - § 52zd 
Doplniť odpisové skupiny. 

Je potrebné definovať, či existujúci majetok je potrebné „prerozdeliť“ do nových odpisových skupín. Alebo sa nové odpisové skupiny budú používať len pri majetku obstaranom po 1.1.2015. 
Zároveň poukazujeme, že mnohé navrhované zmeny predpokladajú významné zásahy do účtovných systémov prípadne iných systémov spoločnosti (daňové odpisy, testovanie výšky provízie na objem obchodu, zmena v daňovej uznateľnosti odpisu pohľadávok a opravných položiek...). Ako bolo zrejmé pri kontrolnom výkaze, úprava týchto systémov je v prípade niektorých daňovníkov záležitosťou niekoľkých mesiacov. Pri očakávanom čase medzi schválením zákona a sa jeho navrhovanou účinnosťou od 1.1.2015 sa tento čas javí ako úplne nedostatočný na implementáciu tak závažných zmien. Daňovníci jednoducho nebudú schopný od 1.1.2015 implementovať všetky zmeny a teda nebude pre nich možné správne určiť daňovú povinnosť za rok 2015. Aj v prípade, že počas roka 2015 sa zmeny podarí implementovať, bude treba manuálne upraviť začiatok roka 2015 čo znamená dodatočnú prácu a manuálne úpravy sú náchylné na chyby. Takže situácia môže vyústiť do toho, že daňovníci budú penalizovaní napriek tomu, že nekonali nesprávne resp. v každom čase konali tak najlepšie ako mohli, aby si plnili svoje daňové povinnosti. 
 	O 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. V roku 2015 sa odpisy vypočítajú podľa § 27 ods. 1 alebo § 28 ods. 2 zákona. 	
SLASPO 	Nový bod 
Navrhujeme doplniť nový bod v znení: 

„x) v § 19 ods. 2 písm. r) sa za slová § 20 ods. 4 vkladajú slová „alebo ods. 2 písm. e), ak od splatnosti pohľadávky uplynula doba dlhšia ako 720 dní“. 

Momentálne pri pohľadávkach spravovaných podľa Obč. zákonníka, daňová správa tvrdí, že v roku premlčania sa už pohľadávka odpísať do daňových nákladov nedá, teda nemôže nastať stav, že odpíšeme pohľadávku na 100%, lebo to je teoreticky možné len v roku premlčania. Treba poukázať, že sa ruší možnosť odpísať pohľadávku do 332€ staršiu 720 dní. To umožňovalo poisťovniam odpísať drobné pohľadávky na 100%. Treba poukázať na údaje o priemernej výške pohľadávky, ktorej premlčanie sa riadi ustanoveniami Občianskeho zákonníka a poukázať, že nás to núti žalovať/ziskavať exek. tituly k takýmto pohľadávkam, ak ich chceme daňovo spravodlivo odpísať, lebo výnosy z ich predpisu ( poistného) sme zdanili. Poukázať na výšku nákladov z uplatňovania na súde, exek. titulu. Poukázať na rozpor oproti pohľadávkam podľa Obchodného zákonníka, ktoré ak nie sú žalované, možno odpísať ak sú staršie ako 1080 dní, teda ešte pred tým, než sa premlčia. Nikoho nemožno nútiť, aby sa domáhal práva iba na súde. Už teraz naše súdy majú obrovské prieťahy v konaniach a koľko to štát stojí. 

Ďalej dávame do pozornosti výňatok z podnetov zaslaných MF SR v roku 2013: 

Problematika daňovej uznateľnosti odpisu pohľadávok je pomerne rozsiahla a niektoré podmienky pre daňovú uznateľnosť odpisu pohľadávok vytvárajú tlak na administratívnu a finančnú náročnosť v postupoch poisťovne, ak sa snaží pohľadávku, ktorú v minulosti zdanila prostredníctvom účtovného predpisu poistného/regresu aj daňovo uznať a tak dosiahnuť neutrálny výsledok pohľadávky nielen vo svojom účtovníctve, ale aj z pohľadu dane z príjmov. 
Poisťovne majú v zásade dva druhy dlžníkov v závislosti od druhu poistenia, ktoré poskytujú. Sú to podnikatelia/ právnické osoby iné ako podnikatelia a občania. Univerzálna poisťovňa má všetky tieto typy dlžníkov a platí, čím väčší poistný kmeň, tým väčšie množstvo dlžníkov a to najmä v tých poisťovniach, ktoré poskytujú širokú škálu produktov v neživotnom poistení. Platí, že neplatením poistného poistenie zanikne, čo je upravné podmienkami Občianskeho zákonníka a Zákona o PZP. Ale ak klient/poistník nekoná vo vzťahu k poisťovni, neoznámi zmenu sídla , bydliska , kontaktného údaju alebo z akýchkoľvek dôvodov nepreberá poštu, nie je možné dosiahnuť kvalifikovaný zánik poistenia. Predpisy poistného za túto dobu ale pribúdajú, vstupujú do účtovníctva poisťovne a jej základu dane z príjmov a nie zanedbateľnou je skutočnosť, že poisťovňa i napriek neplateniu poistného má povinnosť kryť poistené riziko počas celej tejto doby. Vymáhanie takýchto pohľadávok je neúmerne administratívne náročné a samozrejme aj z pohľadu nákladov zaťažujúce poisťovňu (tlač upomienok, výziev, ich obálkovanie, poštovné, súdne poplatky a trovy, poplatky exekútorovi a pod.). 
Nezanedbateľná je aj skutočnosť, že pohľadávky evidované podľa Občianskeho zákonníka sa premlčia po 3 rokoch, takže samotný ZDP zväzuje ruky poisťovniam, pretože stanovením podmienky 100%-ného daňovo uznateľného odpisu pohľadávok viaže na nepremlčanie pohľadávky staršej ako 3 roky. Poisťovne majú iba jednu možnosť, ak chcú dosiahnuť nepremlčanie pohľadávky, musia každú jednotlivú pohľadávku žalovať. Vykonávaním mimosúdnych úkonov (upomienky, výzvy, mimosúdne vymáhanie a pod.) poisťovňa totiž nedokáže prerušiť plynutie premlčacej lehoty. Jedine úspešným žalovaním pohľadávky na súde sa dosiahne prerušenie plynutia premlčacej doby. Z pohľadu podnikateľa táto podmienka sa javí ako absurdná, ak si uvedomíme, aká je priemerná dĺžka konaní na súdoch a koľko stojí uplatnenie pohľadávky na súde. 
MF SR by mohlo argumentovať: " A čo ostatní podnikatelia - banky, telekomunikační operátori, dodávatelia vody, plynu, elektrickej energie a pod.? Veď oni musia mať taktiež problémy a tie neavizujú!" Dovolíme si podotknúť, že všetci títo podnikatelia majú v rukách sankčný nástroj - okamžité zrušenie poskytovanej služby alebo dodávky, ktorým dokážu účinne "zasiahnuť" dlžníka. Operátori vypnú spojenie, plynári odmontujú plynomer, elektrikári prerušia dodávku el. energie.... Poisťovne oznámia výzvu s možným následkom zániku poistnej zmluvy, ale to by si ju klient/poistník musel prevziať a konať. "Vypnúť" poistenie sa nedá. Napr. banky majú pre elimináciu rizika "úverový register" a dokážu prvotne preveriť platobnú schopnosť klienta pri poskytovaní úveru/pôžičky a súčasne majú aj možnosť uplatňovať zabezpečovacie inštitúty. Pre poistenie sa ale takéto nástroje nedajú uplatniť. 
Každý podnikateľ skutočne podnikajúci za účelom dosahovania zisku sa len tak dobrovoľne nevzdá svojho práva na zaplatenie ním poskytnutej služby. Ak sa tak stane, urobí to iba po zrelom uvážení, či jeho čas a náklady spojené s vymožením pohľadávky sú úmerné očakávanému výsledku. Ak nie, až potom pohľadávku odpíše. 
Nie je adekvátne požadovať od podnikateľa zisťovanie premlčania/nepremlčania pohľadávky na základe skutočností, ktoré nespôsobil/nezavinil/nemohol ovplyvniť. Napr. ak súd vymaže podnikateľa z Obchodného registra "ex offo" na základe ustanovenia § 68 ods. 9 Obchodného zákonníka, alebo ak dlžník zomrie a veriteľ sa oneskorene dozvedá o jeho smrti (problém zo zisťovaním v centrálnej evidencii obyvateľstva) , potom ak chce pohľadávku daňovo odpísať, mal by otvoriť uzatvorené dedičské konanie a začať uplatňovať svoju pohľadávku prostredníctvom takéhoto konania, ak to vôbec je ešte možné alebo konať voči súdu po výmaze ex offo alebo dohľadávať nový pobyt/sídlo/bydlisko dlžníka. 
Riešenie: 
ZDP by mal rozviazať ruky podnikateľom a umožniť daňovo uznaný odpis každej jednej pohľadávky, ktorá vstúpila do základu dane daňovníka. Znamená to rekonštrukciu/preformulovanie všetkých ustanovení §19 ods. 2 písm. h), i) a r) súčasného znenia ZDP a v § 20 ods.2 písm. b) odstrániť slovo "nepremlčaným". 
Pozn.: súčasné ustanovenia o odpise pohľadávok, ktoré vstúpili do základu dane na základe "veku" pohľadávky je všeobecne akceptovateľné pre podnikateľov za podmienky, že ZDP nebude požadovať pre ich uplatnenie preukazovanie nepremlčania pohľadávok. 
Ak štát chce zabrániť daňovým únikom a špekuláciám so základom dane daňovníka, potom potrebuje osobitné ustanovenia pre odpis úverových pohľadávok bánk a pohľadávok z pôžičiek/spotrebiteľských úverov licencovaných subjektov, osobitné ustanovenia pre pohľadávky uplatnené v konkurznom a reštrukturalizačnom konaní a pre pohľadávky vzniknuté počas týchto konaní a osobitné ustanovenia pre pohľadávky nadobudnuté postúpením. 
 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec novely zákona. 	
SLASPO 	Článok III, bod 13 
Bod 13 novely (t.j. § 23b ods.1 zákona o účtovníctve) - formálna pripomienka - v nadväznosti na zmenu (vloženie nového písmena) v § 17 ods. 2 je potrebné upraviť "§ 17 ods. 2 písm. a) až f)" na "§ 17 ods. 2 písm. a) až g)". 
Detto upraviť: 
- čl. III, bod 14 novely (§ 23b ods.3 zákona o účtovníctve) 
- čl. III, bod 15 novely (§ 23b ods.5 zákona o účtovníctve) 
 	Z 	A 	Uvedené ustanovenie bolo prepracované a bolo doplnené v zmysle pripomienky. 	
ADSS 	K bodu 1, §2 písm. i) 
Za slová „osobnej potreby“ navrhujeme vložiť slová „uvedené v prílohe č. 6“ 

Odôvodnenie: 
Je potrebné presne definovať čo sa chápe ako „majetok s charakterom osobnej potreby“. V opačnom prípade je riziko sporov pri výklade zákona. 
 	O 	A 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6. 	
ADSS 	K bodu 5, §5 ods. 1 písm. h) 
Navrhujeme vypustiť slová „a zamestnávateľ je povinný postupovať počas celého zdaňovacieho obdobia rovnako u všetkých zamestnancov“ 

Odôvodnenie: 
V prípade, že bude mať zamestnávateľ na výber, je pravdepodobnejšie, že toto ustanovenie bude (aspoň pri niektorých nepeňažných benefitoch) využívať. Využívanie pri všetkých nepeňažných benefitoch je menej pravdepodobné keďže zvyšuje náklady zamestnávateľa. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava má zabezpečiť rovnaký spôsob zdanenia nepeňažného plnenia voči všetkým zamestnancom v rámci jedného zdaňovacieho obdobia. 	
ADSS 	§5 ods. 3 písm. a) 
Navrhujeme pojem „vstupná cena“ v celkom odseku nahradiť pojmom „vstupná cena znížená o sumu odpisov, o ktorú sa zvýšil základ dane ak bol daňovník povinný postupovať podľa §17 ods. 34“ 

Odôvodnenie: 
Vzhľadom na to, že pri autách nad EUR 48,000 môžu vzniknúť daňovníkom nedaňové náklady, bolo by spravodlivé tieto nedaňové náklady nezahŕňať do vstupnej ceny motorového vozidla pre účely zdanenia zamestnancov. 
 	Z 	N 	Vstupná cena na účely tohto ustanovenia sa postupne medziročne znižuje o 12,5 %. 	
ADSS 	K bodu 8, §8, odsek 1, písm. n) 
Za slová „n) náhrady nemajetkovej ujmy“ navrhujeme vložiť poznámku pod čiarou s odkazom na „§ 13 ods. 2 Občianskeho zákonníka“ 

Odôvodnenie: 
Podľa dôvodovej správy je potrebné zdaniť iba nemajetkovú ujmu podľa § 13 ods. 2 Občianskeho zákonníka. Ak však v zákone absentuje referencia na túto právnu normu, je možné pojem „nemajetková ujma“ vykladať široko a vzniká konflikt s §9, odsek 2, písm. i). 
 	O 	A 	 	
ADSS 	K bodu 10, §8, odsek 5, písm. f), bod 2 
Navrhujeme slová „úroky z hypotekárneho úveru37b) alebo stavebného úveru37c)“ nahradiť slovami „úroky z úveru“ prípadne „úroky z úveru poskytnutého bankami a pobočkami zahraničných bánk“. 

Odôvodnenie: 
Forma a druh úveru by nemali mať vplyv na daňovú uznateľnosť úrokov pokiaľ daňovník preukáže súvislosť s obstaraním majetku. V opačnom prípade pôjde o diskrimináciu jednej formy financovania pred inou formou financovania. V prípade, že zámerom zákona je boj proti nebankovým spoločnostiam, navrhujem do zákona doplniť referenciu, že poskytovateľom úveru je banka prípadne pobočka zahraničnej banky. 
 	Z 	N 	Navrhované ustanovenie spresňuje doteraz zaužívanú prax uznávania úrokov z týchto úverov, nakoľko iba tieto úvery sa preukázateľne vzťahujú na konkrétnu nehnuteľnosť. 	
ADSS 	K bodu 13, §9, odsek 2, písm. i) 
Ak bude v §8, odsek 1, písm. n) vložená poznámka pod čiarou, ako je navrhované, v paragrafe §9, odsek 2, písm i) je potrebné ponechať slová „náhrad nemajetkovej ujmy“. 

Odôvodnenie: 
Za náhrady nemajetkovej ujmy sa dajú považovať napríklad aj plnenia od leteckých spoločností v rámci nariadenia Rady EU č. 261/2004 prípadne iné platby za nemajetkovú ujmy vyplývajúce či už zo slovenskej alebo EU legislatívy. Predpokladáme, že nie je zámerom zdaňovať všetky nemajetkové ujmy. 
 	O 	A 	V § 8 ods. 1 písm. n) bude doplnený odkaz pod čiarou na Občiansky zákonník. 	
ADSS 	K bodu 15 - § 16 ods. 1 písm. c)  
Navrhujeme tento bod novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Zdôvodnenie pri bode 72. 
 	Z 	N 	Ustanovenie sa upravuje v súlade so znením platným do 31.12.2013 s cieľom odstrániť neprimeranú tvrdosť zákona.  	
ADSS 	K bodu 16, §17, odsek 3, písm. g) 
Navrhujeme ponechať súčasné znenie §17, odsek 3, písm. g) 

Odôvodnenie: 
Podľa súčasného znenia §17, odsek 3, písm. g) sa do základu dane nezahŕňa príjem prislúchajúci k výdavku (nákladu), ktorý nebol uznaný za daňový výdavok podľa § 19, ktorý bol daňovník povinný účtovať. Táto časť zákona dodáva daňovníkom právnu istotu, že v prípade nedaňových nákladov sú súvisiace výnosy nezdaniteľné. Zrušenie tohto ustanovenia by zmenilo základné princípy zdaňovania daňou z príjmov, ktoré boli v Slovenskej republike dlhodobo uplatňované. Navyše zavedenie tohto ustanovenia s aplikáciou od 1.1.2015 by znamenalo porušenie princípu právnej istoty – napr. v čase vzniku nedaňového nákladu v roku 2014 daňovník predpokladá, že súvisiaci výnos bude nezdaniteľný, no zmenou zákona by takýto príjem bol od 1.1.2015 zdaniteľný. 
Ak napríklad daňovník musí zaplatiť pokutu, ktorá je jeho nedaňovým nákladom avšak pokuta vznikla v dôsledku chyby jeho dodávateľa pričom dodávateľ ju podnikateľovi uhradí (napr. v zmysle zmluvy) nemala by byť náhrada od dodávateľa zdaniteľná inak to bude odporovať základným princípom zdanenia. 
 	Z 	N 	Pôvodné ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) zákona ponúkalo veľmi široký výklad nad rámec zákonu, keď sa nedaňové výdavky v úhrne posudzovali k úhrnu všetkých zdaniteľných príjmov, čím sa výrazne znižovala daňová povinnosť subjektu. Z uvedeného dôvodu bolo ustanovenie vypustené. 	
ADSS 	K bodu 16, §17, odsek 3, písm. g) 
Navrhujeme bod 17 z novely vypustiť. 

Odôvodnenie: 
V prípade zmarených investícií prichádza u daňovníka ku nákladu bežného obdobia. Nevidíme dôvod prečo by sa daňové a účtovné náklady v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na základ dane v rozmedzí 36 mesiacov nie je žiadny. 

 	O 	N 	Zmarené investície sa vzťahujú k hmotnému majetku, ktorého obstarávacia cena sa zahŕňa do daňových výdavkov postupne vo forme odpisov, preto aj náklady na takéto nerealizované investície sa zahrnú do základu dane postupne počas navrhovanej doby. 	
ADSS 	K bodu 17, §17, odsek 5 a §18 a k bodu 18, §17, odsek 6 
Navrhujeme body 17 a 18 z novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Zavedenie transferového oceňovania pri daňovníkoch s neobmedzenou daňovou povinnosťou je dodatočným neúmerným administratívnym zaťažením daňovníkov. 

Vzhľadom na existujúcu legislatívu (t.j. transferové oceňovanie len na zahraničnej úrovni) nemajú momentálne tuzemskí daňovníci evidenciu či ich ceny zodpovedajú trhovým cenám. Vypracovanie takejto evidencie a prípadná úprava existujúcich zmluvných vzťahov, tak aby vyhovovala požiadavkám transferového oceňovania si vyžaduje nie len dlhšie časové obdobie ale hlavne dodatočné náklady, ktoré nie sú efektívne vzhľadom na to, že v konečnom dôsledku sú všetky tuzemské osoby zdanené v rámci Slovenskej republiky. 

V prípade, že toto ustanovenie je do zákona navrhované ako súčasť boja proti daňovým únikom, nie je to účelné a je nadbytočné vzhľadom na to, že už v súčasnosti môže správca dane pri neúmerne nízkych výnosoch využiť §2, písm. c) podľa ktorého by príjmy mali byť ocenené cenami bežne používanými v mieste a čase plnenia prípadne ustanovenia týkajúce sa účelového obchádzania daňovej povinnosti. 

Napríklad v prípade bánk mnohé banky zakladajú samostatné dcérske spoločnosti s cieľom zefektívnenia interných procesov. Založenie dcérskej spoločnosti podlieha schvaľovaniu NBS a nie je „svojvoľné“. Pokiaľ dcérska spoločnosť poskytuje banke napríklad IT služby, odmeňovanie dcérskej spoločnosti nie je na trhovej úrovni bežných IT spoločností ale viac-menej na úrovni nákladov dcérskej spoločnosti keďže takto vytvorené dcérske spoločnosti sa chápu len ako „odčlenená súčasť“ banky. 
 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. 	
ADSS 	K bodom 19 a 20 - § 17 ods. 8 písm. a) a c) ods. 12 písm. b) a c) 
Navrhujeme body 19 a 20 z novely vypustiť a ponechať § 19 ods. 2 písm. i) v súčasnom znení 

Odôvodnenie: 
Odôvodnenie je uvedené pri časti „k bodu 30“ 
 	Z 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 	
ADSS 	K bodu 21, § 17 ods. 19 písm. c) 
Navrhujeme písmeno c) z novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
V prípade vymenovaných nákladov (marketingových a iných štúdií atď.) prichádza u daňovníka ku nákladu bežného obdobia. Nevidíme dôvod prečo by sa daňové a účtovné náklady v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na základ dane v rozmedzí 36 mesiacov nie je žiadny. 

V prípade, že bude písmeno c) ponechané, je potrebné definovať pojem „iné štúdie“ vzhľadom na to, že príliš široké definovanie vyvoláva právnu neistotu. Napríklad aj poradcovia vypracúvajú rôzne analýzy či štúdie. Pri nedefinovaní pojmu „iné štúdie“ a nebude zrejmé, či sa takéto náklady budú posudzovať ako poradenstvo alebo ako „iné štúdie“. 

V prípade, že bude písmeno c) ponechané, prichádza ku konfliktu dvoch princípov – jednak zahrnutie do nákladov rovnomerne počas 36 mesiacov od účtovania a jednak až po zaplatení. 

Pokiaľ napríklad ku zaplateniu príde sedem mesiacov po zaúčtovaní, je zrejmé, že počas prvých šesť mesiacov nie je možné uplatniť daňový náklad. Ak sa zaplatí počas siedmeho mesiaca potom by malo byť definované, že v mesiaci si daňovník môže uplatniť náklad za všetkých sedem mesiacov, lebo nie je možné splniť navrhované znenie „rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník účtuje o náklade“. 
 	Z 	ČA 	Do zákona bude doplnený odkaz na zákon č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení neskorších predpisov, pričom marketingové štúdie sú obsiahnuté § 37 ods. 12 v Postupoch účtovania pre podnikateľov účtujúcich v sústave podvojného účtovníctva. Výnimkou sú normy a certifikáty, ktoré sa budú zahrňovať do základu dane počas trvania ich platnosti, najviac počas 36 mesiacov. Lehota sa počíta od zaplatenia, nie od zaúčtovania. 	
ADSS 	K bodu 21, § 17 ods. 19 písm. d 
Navrhujeme písmeno d) z novely vypustiť 

Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu maximálne do výšky 10% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov medzi daňovníkmi pretože v mnohých oblastiach sú provízie vo výške viac ako 10% bežnou obchodnou praxou. Rozdielne reálne trhové úrovne provízií teda spôsobujú konflikt tohto navrhovaného ustanovenia s ustanoveniami týkajúcimi sa oceňovania transakcií trhovou cenou (napr. § 17 ods. 5). 
Pojem „hodnota sprostredkovaného obchodu“ nie je dostatočne definovaný. Okrem obvyklých provízií platených ako % z obchodu sú na trhu bežné napríklad aj provízie za uzatvorenú zmluvu (bez ohľadu objem obchodu) či „všeobecné provízie“ napríklad za exkluzivitu, ktoré však majú svoje ekonomické opodstatnenie. 
Cieľom sprostredkovania je zároveň „získať klienta“ a v mnohých prípadoch klient následne (bez účasti sprostredkovateľa) uzatvorí priamo ďalšie obchody / zmluvy s poskytovateľom. Na tomto má ale určitú zásluhu aj sprostredkovateľ, ktorý prvotne klienta získal. Preto by bolo spravodlivé pri objeme sprostredkovaných obchodov zohľadňovať aj budúce obchody toho istého klienta. To je však v praxi nemožné a neefektívne, vzhľadom na to, že daňovník nevie dokázať kedy existuje a kedy neexistuje priame prepojenie medzi vyplatenou províziou a budúcimi obchodmi. Preto je vhodné navrhované ustanovenie z novely vypustiť, aby neprišlo ku problémom pri aplikácii. 
V niektorých prípadoch je sprostredkovanie riešené priamo v osobitnom predpise, ktorý stanovuje maximálnu výšku provízie (napr. § 63e zákona č. 43/2004 Z.z.). Zákonné podmienky, ako aj dohľad zo strany NBS v tomto prípadne neumožňujú aby bola provízia vyplatená nad zákonom stanovenú výšku, teda jej ďalšie limitovanie z daňového hľadiska by bolo pre tieto subjekty nespravodlivé. 
Návrh zákona nerieši to, kedy je provízia daňovo uznateľná v prípade, že náklad na ňu je časovo rozlíšený, čo je častý prípad. Bolo by podľa návrhu uznateľných prvých 10%, ktoré by boli zaúčtované v nákladoch alebo v rámci každého roka 10%? 
Pre daňovníkov predstavuje dodatočnú administratívnu a finančnú záťaž upraviť systémy tak, aby dokázali sledovať plnenie týchto podmienok a mohli vôbec vyčísliť vplyv na základ dane. To nie je možné v tak krátkej dobe (k 1.1.2015). 
Zmluvné vzťahy so sprostredkovateľmi sú dlhodobé a nie je možné ich k 1.1.2015 upraviť tak, aby spoločnosti dokázali limitovať svoje nedaňové náklady. Navyše pri zmluvách uzatvorených v minulosti je uplatnenie od 1.1.2015 retrospektívne keďže pri uzatváraní zmlúv daňovníci počítali s tým, že náklad na sprostredkovanie bude daňový. V prípade, že by spoločnosti vedeli o nedaňovom náklade, zmluvu by pravdepodobne uzatvorili iným spôsobom. Ide teda zásah do existujúcich zmluvných vzťahov. 
Zároveň je nespravodlivé, že výnosy z provízií sa zdaňujú v celkovej výške pričom náklad je daňovo limitovaný. Pokiaľ bude náklad nedaňový, navrhujeme, aby aj výnos bol nezdaniteľný. 

V prípade nevupustenie písmena d) navrhujeme Alternatívu 2 

V prípade, ak nebude ustanovenie § 17 ods. 19 písm. d) z novely zákona vypustené, navrhujeme upravené znenie: 
(19) Súčasťou základu dane daňovníka len po zaplatení sú: 
d) odplaty (provízie) za sprostredkovanie, a to aj ak ide o sprostredkovanie na základe mandátnych zmlúv alebo podobných zmlúv 79a) najviac do výšky 10 % z hodnoty sprostredkovaného obchodu s výnimkou ak je odplata (provízia) regulovaná osobitným zákonom (odkaz napr. na zákon o DSS 43/2004, DDS 650/2004, bankách 483/2001 a poisťovniach 8/2008, o kolektívnom investovaní 203/2011zák.č. 186/2009 o finan.sprostredkovani) 

Odôvodnenie: 
Vo vymenovaných odvetviach odkazu zákona je výška provízie malá a aj jej maximálna výška je regulovaná zákonom. 
Rovnako nie je možné vopred odhadnúť výšku dojednaného obchodu. 

Máme za to, že toto navrhované ustanovenie by sa nemalo vzťahovať na uvedené odvetvia, nakoľko v týchto prípadoch nevieme s istotu určiť čo presne znamená hodnota sprostredkovaného obchodu, nakoľko pri vyššie uvedených typoch produktov nie je dopredu známa výška celkovo naakumulovanej sumy a ani ich trvanie. Takéto typy produktov sú na báze dobrovoľnosti a klient si sám určuje výšku odkladanej sumy, pričom si môže vložiť aj mimoriadny vklad, resp. investíciu. Navyše tieto produkty sú upravené samostatnými zákonmi. Taktiež zákon č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 84a upravuje výšku odmeny za sprostredkovanie účastníckych zmlúv. Z vyššie uvedených dôvodov by sa nemalo predmetné ustanovenie vzťahovať na spomínané typy produktov 
 	Z 	ČA 	Úprava návrhu zákona vykonaná u finančných inštitúcii a subjektov kolektívneho investovania. 	
ADSS 	K bodu 21, § 17 ods. 19 písm. e) 
Navrhujeme do tohto ustanovenia pridať vetu: „Pre účely tohto odseku je postačujúce ak povinnosti ustanovené v § 43 ods. 11 alebo § 44 ods. 3 daňovník splnil ku dňu podania daňového priznania za dané zdaňovacie obdobie“. 

Odôvodnenie: 
Navrhované znenie zákona nereflektuje, že napríklad povinnosť definovaná v § 43 ods. 11 sa plní pätnásteho dňa každého mesiaca za predchádzajúci kalendárny mesiac. Zároveň môže prísť ku prípadom, kedy daňovník splní povinnosť neskôr (napr. dočasná platobná neschopnosť, omyl...). Preto navrhujeme, aby bolo postačujúce povinnosti splniť ku dňu podania daňového priznania. Samozrejme súvisiace penále za oneskorené platby môže správca ďalej aplikovať čo by však nemalo súvisieť s daňovou uznateľnosťou nákladu ako takého. 
 	O 	N 	Zámerom ustanovenia je obmedziť fiktívne platby plynúce daňovníkom štátov, voči ktorým SR nemá právny nástroj na zistenie skutočného vynaloženia výdavku a to tým, že sa uznateľnosť daňového výdavku podmieni faktickým splnením povinností podľa § 43 ods. 11 a § 44 ods. 3 zákona. Ak daňovník nesplní v stanovenej lehote uvedené povinnosti, daňový výdavok sa uplatní až v tom zdaňovacom období, v ktorom budú splnené obidve podmienky vymedzené v ustanovení § 17 ods. 19. 	
ADSS 	K bodu 24 - § 17 ods. 33, písm. b) 
Navrhujeme písmeno b) z novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Výnos pri spätnom prenájme majetku sa v zmysle účtovných predpisov časovo rozlišuje. Nevidíme dôvod prečo by sa daňové a účtovné výnosy v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na celkový základ dane v rozmedzí trvania spätného prenájmu nie je žiadny. 
 	Z 	N 	Tak ako strata jednorázovo ovplyvňuje základ dane pri uzatvorení zmluvy o spätnom prenájme, rovnako sa jednorázovo zdaní aj výnos plynúci z predaja tohto majetku. 	
ADSS 	K bodu 25 - § 17 ods. 34 
Navrhujeme za slová „základ dane“ vložiť slová „pred odpočtom daňovej straty“ 

Odôvodnenie: 
Z navrhovaného znenia nie je jasné, či sa má počítať zo základu dane pred odpočtom daňovej straty alebo zo základu dane po odpočte daňovej straty. 
 	Z 	N 	Úprava nie je potrebná. Aj z platného znenia zákona jednoznačne vyplýva, že ide o základ dane pred uplatnením odpočtu daňovej straty. 
Ak by bola navrhovaná úprava zapracovaná v požadovanom znení, t.j. po odpočítaní daňovej straty, bolo by to nevýhodné pre daňovníka. 
 	
ADSS 	K bodu 25 - § 17 ods. 34 
Navrhujeme pridať vetu: „Toto ustanovenie sa nepoužije v prípade spoločností, ktoré v rámci svojho podnikania poskytujú prenájom bez vopred dohodnutého práva kúpy prenajatej veci.“ 

Odôvodnenie: 
V prípade spoločností, ktoré poskytujú operatívny prenájom osobných automobilov navrhujeme nepoužiť ustanovenie vzhľadom na to, že v ods. 35 je zohľadnená limitácia pre nájomcu a bolo by nespravodlivé limitáciu uplatniť aj pre prenajímateľa. 
 	Z 	A 	Úprava základu dane podľa § 17 ods. 34 novely zákona sa nevykoná u osobných automobilov, ktoré boli poskytnuté na prenájom na základe nájomnej zmluvy bez vopred dohodnutého práva kúpy prenajatej veci.  	
ADSS 	K bodu 29 - § 19 ods. 2 písm. h) 
Navrhujeme bod 29 z novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Pri poskytovaní úverov nie je istina súčasťou zdaniteľných príjmov. Avšak v prípade zlyhania dlžníka sa aj istina stáva nákladom daňovníka. Zároveň v súlade s § 17 ods. 27 (okrem daňovníka v konkurze) musia daňovníci zdaniť záväzky (vrátane nezaplatenej istiny) ak sú po splatnosti (20% po 360 dňoch, 50% po 720 dňoch a 100% po 1080 dňoch). Je preto nespravodlivé, ak pri zlyhaní dlžníka vo vymedzených prípadoch nebude môcť poskytovateľ úveru zahrnúť istinu do daňových výdavkov. 

Zároveň podľa § 19 ods. 2 písm. h) bude môcť poskytovateľ naďalej postupovať v prípade príslušenstva (ak bolo zahrnuté do zdaniteľných príjmov) bez ohľadu na zabezpečenie pohľadávky. Avšak pri istine bude musieť čakať na splnenie podmienok §19, odsek 2, písm. r) t.j. splnenie podmienok podľa § 20 ods. 4. Toto ustanovenie je však viazané maximálne na sumu, ktorá nie je krytá zabezpečením. V praxi nie je vždy určené, či sa zabezpečenie viaže na príslušenstvo alebo na istinu. Zo zákona nie je zrejmé, či daňovník môže určiť, že zabezpečenie sa viaže najskôr na príslušenstvo, uplatniť § 19 ods. 2 písm. h), úplne daňovo odpísať príslušenstvo a len zvyšok zabezpečenia aplikovať na istinu a uplatniť §19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4. 

Používané systémy daňovníkov neumožňujú rozdielne sledovanie istiny a príslušenstva a aplikáciu rozdielnych princípov pri opravných položkách respektíve odpise pohľadávok. 

V prípade istiny zlyhaného úveru ak dlžník splní podmienku § 19 ods. 2 písm. h), tak v súlade s účtovníctvom je zvyčajne potrebný 100% odpis pohľadávky vzhľadom na to, že sa neočakávajú budúce úžitky z tohto aktíva (pohľadávky). To znamená, že daňovník nemôže (z účtovných dôvodov) držať pohľadávku na súvahe a čakať 1080 dní na splnenie podmienok §19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4. Preto by sa zavedením tohto ustanovenia stali odpisy istiny pohľadávok do veľkej miery daňovo neuznateľnými napriek tomu, že nie je vinou poskytovateľa úveru, že dlžník definitívne zlyhal. 

V prípade obmedzenia daňovej uznateľnosti odpisu istiny prichádza ku výraznej diskriminácii bánk voči iným daňovníkom. Kým ostaní daňovníci majú v každom prípade možnosť daňovej uznateľnosti odpisu pohľadávky do nákladu, banky by de facto o možnosť odpisu istiny do daňových nákladov v prípade zlyhaných úverov definovaných v § 19 ods. 2 písm. h) (konkurz, nedostatok majetku atď.) prišli. Vzhľadom na existujúce daňové zaťaženie bánk vrátane chystanej dane z finančných transakcií sa toto ustanovenie javí ako ďalšie ustanovenie sťažujúce a znevýhodňujúce podnikanie vo finančnom sektore 
 	Z 	ČA 	Zákon bude upravený tak, aby bol umožnený odpis pohľadávky z istiny úveru u tých subjektov, u ktorých je poskytovanie úverov hlavným predmetom činnosti. 	
ADSS 	K bodu 30 - § 19 ods. 2 písm. i) 
Navrhujeme ponechať § 19 ods. 2 písm. i) v súčasnom znení a navrhované znenie o výdavkoch pri prevádzkovateľoch hazardných hier zaradiť do zákona pod iným písmeno 

Odôvodnenie: 
Daňový odpis tzv. nemateriálnych pohľadávok po 720 dňoch po splatnosti je často využívaný v mnohých spoločnostiach a má svoje ekonomické opodstatnenie. V prípade pohľadávok do EUR 332 nie je efektívne investovať do ich vymáhania vo forme súdnych poplatkov či poplatkov za právnikov. Zároveň je vymožiteľnosť zvyčajne minimálna. V prípade, že by spoločnosť musela čakať na možnosť daňového odpisu až 1080 dní (§19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4), príde v mnohých prípadoch ešte pred uplynutím tejto doby k tomu, že z účtovných dôvodov je potrebné pohľadávku úplne odpísať (vzhľadom na to, že sa neočakávajú budúce úžitky z tohto aktíva) a daňovník tak príde o možnosť daňového nákladu (lebo nemôže čakať a držať pohľadávku na súvahe 1080 dní). 
 	Z 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 	
ADSS 	K bodu 32 - § 19 ods. 2 písm. t) 
Terajšie znenie: 
„výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac do výšky 80 %; ak daňovník preukáže, že takýto majetok využíva výlučne na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov, uplatní si výdavky v plnej preukázanej výške.“ 

Navrhujeme nasledovné znenie: 
„výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac v takej percentuálne výške v akej ich používa na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov“ 

Odôvodnenie: 
Podľa navrhovaného znenia má daňovník len dve možnosti – buď si uplatniť výdavky vo výške 100% alebo na 80%. Toto je ale nespravodlivé v prípade, že daňovník vie dokázať, že daný majetok používa na osobnú potrebu napríklad na 5% prípadne ho (v extrémnom prípade) použije na súkromný účel jeden jediný krát. Daňovník by mal mať možnosť uplatniť výdavky v takom pomere, ktorý vie dokázať. 
 	O 	N 	Daňovník si môže uplatniť len 100%- né výdavky, ak majetok využíva len na podnikanie. V opačnom prípade bude uplatňovať 80% za predpokladu, že majetok nevyužíva na služobné účely v oveľa menšej miere. Rozsah 80 – 100% sa neakceptuje. 	
ADSS 	K bodu 33 - § 19 ods. 3 písm. a)  
Navrhujeme ponechať písmeno a) v súčasnom znení 

Odôvodnenie: 
Je bežnou praxou, že daňovníci prenajímajú majetok za cenu, ktorá je nižšia ako daňový odpis. Dôvody sú ale čisto ekonomické – napríklad pri prenájme stroja zároveň prenajímateľ zabezpečuje dodávku súvisiaceho spotrebného materiálu k stroju a celkový obchod (prenájom + spotrebný materiál) je ziskový. Podľa všeobecných princípov má správca dane zohľadňovať transakcie jednotlivo a všetky v ich vzájomnej súvislosti. Zároveň má zohľadňovať obsah pred formou. Preto navrhujeme ponechať písmeno a) v súčasnom znení. 
 	O 	N 	Cieľom navrhovanej úpravy nie je, aby daňovník platil dane, ale aby mu nevznikala daňová strata. Z uvedeného dôvodu sa navrhuje možnosť odpisovania majetku, ktorý bol daný do prenájmu len do výšky príjmu z prenájmu. V prípade, ak by mal skutočne nízky prenájom v určitom období, môže využiť aj prerušenie odpisovania. 	
ADSS 	K bodu 36 - § 19 ods. 3 písm. p)  
Navrhujeme tento bod novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu za vymáhanie maximálne do výšky 50% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov medzi daňovníkmi pretože v mnohých oblastiach sú provízie vo výške viac ako 50% bežnou obchodnou praxou. 

Zároveň navrhovaný bod 36 je v rozpore s navrhovaným bodom 21 (50% versus 10%). 
 	Z 	N 	Sprostredkovateľská provízia v rovnakej výške ako vymožená pohľadávka stráca svoje ekonomické opodstatnenie. 	
ADSS 	K bodu 40 - § 20 ods. 10  
Navrhujeme tento bod novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Argumentácia je uvedená pri bode 29 

Navyše si toto ustanovenie odporuje pretože v prvej vete limituje opravnú položku ako náklad bez istiny ale v druhej vete je istina zahrnutá (banky tvoria opravné položky na celú pohľadávku vrátane istiny). Takže nie je zrejmé ako majú banky vlastne postupovať. 
 	Z 	ČA 	Ustanovenie bolo upravené tak, aby bola možná tvorba opravnej položky na pohľadávku ktorá je istinou k úveru u subjektov, u ktorých je poskytovanie úverov hlavným predmetom činnosti.  	
ADSS 	K bodu 42 - § 21 ods. 1 písm. h) 
Navrhujeme vložiť slová 

„tabakové výrobky okrem daňovníkov, u ktorých je výroba tabakových výrobkov a alkoholické nápoje okrem daňovníkov, u ktorých je výroba alkoholických nápojov hlavným predmetom činnosti a“ 

Pôvodne navrhované znenie indikuje, že daňovník by mal mať ako hlavný predmet súčasne výrobu tabakových výrobkov aj výrobu alkoholických nápojov.  	O 	N 	Alkoholické a tabakové výrobky sú všeobecne považované za zdraviu škodlivé a daňovník, ktorý sa nezaoberá ich výrobou má extenzívny okruh možností výberu iných reklamných predmetov. 	
ADSS 	K bodu 44 - § 21 ods. 2 písm. m) 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Paušálnej náhrady nákladov spojených 
s uplatnením pohľadávok, zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania sú bežnou súčasťou obchodných vzťahov a preto by mali byť daňovým nákladom. 

Osobitne pri úrokoch z omeškania, ktoré sa platia na základe rozhodnutia súdu sú tieto pomerne vysoké avšak nie z vôle daňovníka ale preto, že konania na súdoch v SR trvajú neúmerne dlho. Pri nedaňovosti tohto nákladu bude daňovník vlastne dvakrát penalizovaný – najskôr výškou úroku z omeškania a následne aj tým, že to bude nedaňový náklad. 

Návrh zákona nerieši prípad, že na takéto náklady boli tvorené v minulosti rezervy pričom tieto budú použité v čase, kedy už náklad bude nedaňový. Na základe navrhovaného znenia by sa takýto náklad stal nedaňovým aj keď sa týka obdobia kedy išlo o daňový náklad len nebola známa jeho presná výška (napr. súdny spor nebol ukončený). To vyvoláva právnu neistotu. 

Navyše takéto taxatívne vymenovanie „odškodnení“ vytvára priestor na iné druhy plnení medzi spoločnosťami – napríklad mimosúdne vyrovnania či platby na základe súdnych rozhodnutí, ktoré (keďže nie sú vymenované ako nedaňový náklad) by boli daňovo uznateľné pričom ich ekonomická podstata je mnohokrát taká istá ako pri zmluvných pokutách. 
 	Z 	N 	Navrhované znenie podporuje platobnú disciplínu medzi podnikateľskými subjektami. 	
ADSS 	K bodu 45 - § 21 odsek 2 písm.n) ING 
Navrhujeme slovo „exspirácia“ nahradiť slovom „expirácia“ 

Odôvodnenie: 
Legislatívno technická pripomienka 
 	O 	A 	 	
ADSS 	K bodu 46 - § 21a 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť 

Odôvodnenie: 
Pravidlá nízkej kapitalizácie už boli niekoľkokrát do zákona navrhované. Dokonca boli zavedené a v následne zrušené. 

Zavedenie týchto pravidiel je najmä v prípade finančných inštitúcií veľkou limitáciou vzhľadom na to, že pre poskytovanie úverov, ktoré je jednou zo základných činností, potrebujú zdroje, ktoré tiež získavajú (z prijatých) úverov. Kým nové pravidlá sa neuplatnia pre banky, poisťovne a zaisťovne, uplatnia sa pre lízingové spoločnosti pričom tieto fungujú na obdobnom spôsobe financovania ako banky. Ak toto pravidlo zostane v zákone potom je potrebné, do odseku 3 doplniť aj lízingové spoločnosti. 

Zavedenie pravidiel nízkej kapitalizácie má podporiť investície do vlastného imania. Zavedenie pravidiel s tak krátkym časom na implementáciu nedáva priestor na podporu investovania do vlastného imania. Ak by implementácia bola posunutá na neskoršie obdobie, je väčšia pravdepodobnosť, že daňovníci by mohli zmeniť formu financovania. 

V niektorých prípadoch (napríklad pri daňovníkoch, ktorí vykazujú stratu pričom môžu mať kladný základ dane) prichádza ku konfliktu s pravidlami transferového oceňovania. Na jednej strane bude úrok neuznateľný, na druhej strane ho daňovník musí platiť na trhovej úrovni. 
 	Z 	N 	Hlavným predmetom lesingových spoločností, nie je požičiavanie a správa peňazí ale poskytovanie služieb prenájmu. Pravidlá podkapitalizácie upravujú úverové vzťahy a z nich vyplývajúce platenie úrokov medzi prepojenými osobami a preto nie je dôvod upravovať pravidlá podkapitalizácie o úverové vzťahy s neprepojenými osobami. 	
ADSS 	K bodu 55 - § 26 odsek 3  
Navrhujeme ponechať pôvodné znenie 

Odôvodnenie: 
Limitácia zrýchleného odpisovania len na niektoré druhy majetku nemá svoje opodstatnenie. Zrýchlené odpisovanie vyjadruje ekonomickú realitu pri niektorých druhoch majetku – t.j. ich hodnota klesá v prvých rokoch používania rýchlejšie ako počas ďalších rokov. Preto by zrýchlené odpisovanie malo byť umožnené pri všetkých odpisových skupinách 
 	Z 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
ADSS 	K bodu 56 - § 26 odsek 8  
Navrhujeme vypustiť druhú vetu 

Odôvodnenie: 
Daňovník, ktorý má dostatočný základ dane nie je pri vlastných vozidlách limitovaný maximálnymi daňovými výdavkami (EUR 48 000). Ani daňovník, ktorý si vozidlo obstaráva formou finančného prenájmu a má dostatočný základ dane by touto sumou nemal byť limitovaný. Inak príde ku znevýhodneniu finančného lízingu ako formy obstarávania majetku. 

Toto ustanovenie by zároveň malo negatívny vplyv na lízingové spoločnosti poskytujúce finančný lízing osobných automobilov, ktoré by stratili veľké množstvo zákazníkov. 
 	O 	A 	Ustanovenie bolo upravené, aby sa aj pri tejto forme obstarania mohli uplatniť zrýchlené odpisy. Zároveň bolo ustanovenie upravené v nadväznosti na § 17 ods. 34 novely zákona. 	
ADSS 	K § 43 odsek 3, písm. a)  
Pred slovo „výhru“ navrhujeme vložiť slovo „peňažnú“ a za slová Slovenskej republiky, 95)“ navrhujeme vložiť slová „okrem výhier oslobodených od dane podľa § 9“ 

Odôvodnenie: 
Súčasné znenie zákona predpokladá, že zrážkovú daň je potrebné zrážať aj z nepeňažných výhier plynúcich z rôznych vkladových produktov. Toto ale v praxi nie je možné a takáto výhra by mala byť zdanená cez podanie daňového priznania výhercom. 

Zároveň nie je zrejmé, že zrážkovú daň nie je potrebné zrážať v prípade výhier oslobodených podľa § 9. Pritom ale § 9 sa vzťahuje na všetky druhy výhier a teda aj tie, ktoré plynú z rôznych vkladových produktov. Ak by poskytovateľ výhry zrazil zrážkovú daň z celej výhry, nemôže si výherca uplatniť oslobodenie do EUR 350 cez podanie daňového priznania vzhľadom na to, že sa daň považuje za vysporiadanú. 
 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec novely zákona. 	
ADSS 	K bodu 65 - § 32 odsek 7 
Navrhujeme slovo „emailová adresa“ dať do gramaticky správneho tvaru „emailovú adresu“ 

Odôvodnenie: 
Legislatívno technická pripomienka 
 	O 	A 	 	
ADSS 	K bodu 72 - § 43 ods. 2  
Navrhujeme tento bod novely vypustiť alebo limitovať len na daňovníkov, ktorý nepodliehajú zdaneniu na území Európskej únie resp. na daňovníkov nezmluvných štátov 

Odôvodnenie: 
V prípade uplatňovania zrážkovej dane na všetky služby definované v § 16 ods. 1 písm. c) príde ku kolíznym situáciám. Napríklad daňovník (zahraničná osoba) má v SR stálu prevádzkareň, platí preddavky na daň a navyše mu odberatelia budú zrážať zrážkovú daň. 

Zároveň budú znevýhodnení daňovníci s obmedzenou daňovou povinnosťou, ktorí budú daň platiť ihneď (formou zrážkovej dane) oproti podnikateľom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. To môže indikovať obmedzovanie podnikania zahraničných subjektov čo je v rozpore s princípmi EU. 

V mnohých prípadoch je časť služieb poskytovaná na území SR a časť mimo územia SR. V prípade, že tento bod novely bude ponechaný, je potrebné definovať ako majú daňovníci postupovať v takýchto prípadoch. 
 	Z 	N 	V nadväznosti na zmenu § 16 ods. 1 písm. c) sa upravuje spôsob zdanenia služieb poskytnutých na území SR tak, ako bolo platné do 31.12.2013. 
Vo vzťahu k daňovníkom z členských štátov EÚ je predmetné ustanovenie (ako aj ustanovenie § 16 ods. 1 písm. c)) nerelevantné, nakoľko SR má s týmito štátmi uzavreté zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia, ktoré umožňujú zdaniť príjmy za poskytnutie služieb v SR, len ak sú poskytované prostredníctvom stálej prevádzkarne (§ 16 ods. 1 písm. a)). V takýchto prípadoch sa daň nezráža podľa § 43. 
Z tohto dôvodu tiež nedochádza k znevýhodneniu a obmedzeniam vo vzťahu k členským štátom EÚ. 
Príjem daňovníkov s obmedzenou daňovou povinnosťou bude zdaniteľný na území SR len za služby poskytnuté na území SR. Pre správne zdanenie je potrebné vyčísliť sumu pripadajúcu na služby poskytnuté na území SR. 
 	
ADSS 	§ 43 ods. 6 a 7  
Ak bude prijatý bod 72 potom treba do týchto odsekov doplniť § 16 ods. 1 písm. c) 

Odôvodnenie: 
V prípade, že bod 72 novely bude schválený, príde ku situáciu znevýhodnenia zahraničných podnikateľov, ktorí nie len, že budú znevýhodnení v zdanení zrážkovou daňou ako je popísané pri bode 72 ale navyše bude táto ich daň finálna a nebudú mať možnosť si ju uplatniť ako preddavok na daň. Preto navrhujeme, aby prípadná zaplatená zrážková daň mohla byť považovaná za preddavok na daň. 
 	Z 	N 	Ako je uvedené v odôvodnení k bodu 72, nedôjde k znevýhodneniu daňovníkov z členských štátov EÚ, keďže ich príjem za poskytnutie služieb je zdaniteľný na území SR, iba ak sú služby poskytované prostredníctvom stálej prevádzkarne. Príjem stálej prevádzkarne sa však nezdaňuje daňou vyberanou zrážkou.  	
ADSS 	§ 52za ods. 4  
Navrhujeme vypustiť slovo „najskôr 1. januára“ a nahradiť ho „1. januára 2014 a v prípade daňovníkov s hospodárskym rokom začínajúc zdaňovacím obdobím, ktoré začína v kalendárnom roku 2014“. 

Odôvodnenie: 
Slovo najskôr indikuje, že daňovníci si môžu uplatňovanie daňových strát z rokov 2010 až 2013 nechať na obdobie neskoršie ako rok 2014. Teda že začnú rovnomerne počas 4 rokov uplatňovať daňové straty napríklad až od 1.1.2018. 
 	Z 	N 	Úpravu už platných a účinných prechodných ustanovení nie je možné upraviť a daňovník musí začať v nadväznosti na § 30 neuplatnené straty za roky 2010 až 2013 odpočítavať v roku 2014. 	
ADSS 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (2)  
Navrhujeme stanoviť účinnosť tak, aby neprichádzalo ku retroaktivite 

Odôvodnenie: 
Ako je uvedené pri jednotlivých bodoch, v niektorých prípadoch také skoré zavedenie vyvoláva právnu neistotu respektíve je retroaktívne. Navrhujeme minimálne posunúť účinnosť. 
 	Z 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. Úpravy sa vykonávajú ku koncu zdaňovacieho obdobia a preto je dostatočný časový priestor na zapracovanie zmien. 	
ADSS 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (3)  
Ak § 21a bude schválený, navrhujeme aspoň posunúť účinnosť.  	Z 	N 	Účinnosť tohto ustanovenia sa navrhuje od 1.1.2015. 	
ADSS 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (6)  
Navrhujem toto znenie zmeniť tak, aby daňovníci pri existujúcom majetku nemenili spôsob odpisovania 

Odôvodnenie: 
Spôsob odpisovania sa všeobecne nemá meniť – to je jeden zo základných princípov pri odpisovaní majetku, ktorý je uvedený aj v zákone § 26, odsek 3. Preto je ustanovenie § 52zd, odsek (6) v priamo rozpore s § 26, odsek 3. 

Navyše účtovné systémy nie sú schopné takéto zmeny vykonať v tak krátkej dobe aká sa očakáva medzi schválením zákona a jeho implementáciou. 

V tomto ustanovení nie je riešené v akom momente má spôsob odpisovania zmeniť daňovník s hospodárskym rokom. 

Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujeme spôsob odpisovania pri existujúcich majetkoch nemeniť. 
 	Z 	N 	Daňová doba odpisovania u nevýrobných budov sa zosúlaďuje s dobou odpisovania budov členských štátov EÚ. Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6. 	
ADSS 	K bodu 75 - § 52zd  
Doplnenie ohľadom odpisových skupín 

Odôvodnenie: 
Je potrebné definovať, či existujúci majetok je potrebné „prerozdeliť“ do nových odpisových skupín. Alebo sa nové odpisové skupiny budú používať len pri majetku obstaranom po 1.1.2015 
 	Z 	N 	Ustanovenia § 52zd ods. 2 a 6 jednoznačne ustanovujú, že nové odpsové skupiny a postup odpisovania sa bude vzťahovať aj na majetok zaradený a odpisovaný pred účinnosťou navrhovanej novely zákona. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 1: § 2 písm. i) 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Zdôvodnenie: 
Podľa § 19 ods. 1 ak výšku výdavku (nákladu) limituje tento zákon (má sa na mysli zákon o DzP), je možné ho zahrnúť do daňových výdavkov iba v rozsahu a za podmienok ustanovených v tomto zákone. Avšak novelizovaný zákon v § 19 ods. 2 doplňuje písm. t), ktoré presne vymedzuje zahrnutie výdavkov na osobnú spotrebu majetku uvedeného v prílohe č. 6. 
Dokonca si myslíme, že by § 2 písm. i) v novelizovanom znení nebol v súlade s § 19 ods. 2 písm. t) - ten určuje 80% alebo 100 a nie v primeranej výške k dosiahnutým zdaniteľným príjmom. 
 	Z 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6. 
Bude upravené v dôvodovej správe. Daňovník si môže uplatniť len 100%- né výdavky, ak majetok využíva len na podnikanie. V opačnom prípade bude uplatňovať 80% za predpokladu, že majetok nevyužíva na služobné účely v oveľa menšej miere. Rozsah 80 – 100% sa neakceptuje 

Klub 500 	K čl. I, bodu 16: § 17 ods. 3 písm. g) 
Navrhujeme ponechať súčasné znenie § 17 ods. 3 písm. g) a pokiaľ sa chce doplniť do tohto ods. 3 ďalšia položka, ktorá sa nebude zahrňovať do základu dane, tak potom doplniť nové písmeno do ods. 3. 

Zdôvodnenie: 
Nestotožňujeme sa s uvedením v dôvodovej správe, a to, že z dôvodu problémov v aplikačnej praxi sa doterajšie ustanovenie nahrádza novým znením. Je to neadekvátne. Ustanovenie sa v praxi využíva. Podľa súčasného znenia §17, odsek 3, písm. g) sa do základu dane nezahŕňa príjem prislúchajúci k výdavku (nákladu), ktorý nebol uznaný za daňový výdavok podľa § 19, ktorý bol daňovník povinný účtovať. Toto ustanovenie vnáša do zákona a daňového systému spravodlivosť v tom zmysle, že ak si nejaký výdavok nemôže od základu dane odpočítať, potom výnosy súvisiace s takýmto nedaňovým výdavkom nebudú zdanené. Zrušenie tohto ustanovenia by viedlo k dvojitému zdaneniu niektorých prípadov, čo sa prieči základnej zásade zdaňovania daňou z príjmov – a to aj v medzinárodnom meradle – preto sú uzatvárané medzi štátmi aj zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia. 
 	Z 	N 	Pôvodné ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) zákona ponúkalo veľmi široký výklad nad rámec zákonu, keď sa nedaňové výdavky v úhrne posudzovali k úhrnu všetkých zdaniteľných príjmov, čím sa výrazne znižovala daňová povinnosť subjektu. Z uvedeného dôvodu bolo ustanovenie vypustené. 	
Klub 500 	K čl. I, bodom 17 a 18: 
Navrhujeme body 17 a 18 z novely vypustiť. 

Zdôvodnenie: 
V prípade tuzemských osôb je vplyv transferových cien na štátny rozpočet neutrálny, nakoľko tuzemské osoby sú zdaňované v SR. Zavedenie transferového oceňovania a dokumentácie aj pri tuzemských závislých osobách vnímame neúmerné administratívne zaťaženie daňovníkov, ktorí sú v súčasnosti už aj tak dosť administratívne zaťažovaní napr. v takej rozsiahlej oblasti, akou je DPH. Okrem toho podľa novelizovaného znenia § 3 ods. 6 Daňového poriadku je možné postihnúť daňovníkov v prípade účelového obchádzania daňovej povinnosti alebo získaní daňového zvýhodnenia za týmto účelom 
 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 21: § 17 ods. 19 písm. b) a d) 
Navrhujeme úpravu §17, ods. 19 písm. b) a písm d) v nasledovnom znení: 
b) výdavky (náklady) na nájomné hradené fyzickým osobám; zaplatené nájomné fyzickej osobe za príslušné zdaňovacie obdobie sa uzná najviac do výšky časovo rozlíšenej sumy prislúchajúcej na zdaňovacie obdobie, 
d) odplaty za sprostredkovanie a to aj ak ide o sprostredkovanie na základe mandátnych zmlúv alebo podobných zmlúv najviac do výšky 10 % z hodnoty sprostredkovaného obchodu hradené fyzickým osobám. 

Zdôvodnenie: 
Znenie novely zákona rozširuje výdavky po zaplatení aj na výdavky na nájomné a výdavky za sprostredkovanie hradené právnickým osobám. Rozšírenie prijímateľov o právnické osoby znamená značný dopad na základ dane aj napriek snahe uhradiť tieto výdavky v lehote dohodnutej medzi zmluvnými stranami. Poskytovateľ je povinný výnos zdaniť - príjemca má možnosť zahrnúť si výdavok do základu dane až v nasledujúcom v zdaňovacom období. Vidíme to ako netransparentný postup pri vyčíslovaní základu dane u právnických osôb. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava uplatňovania výdavkov do ZD až po zaplatení je nástrojom proti zneužívaniu, a zároveň zavedením podmienky postupného zahrnovania do ZD v ustanovenej dobe prichádza k zohľadneniu uplatňovaniu týchto nákladov v časovej a vecnej súvislosti s dosahovanými príjmami. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 21: § 17 ods. 19 

Navrhujeme doplnenie § 17 ods.19 o nové písmeno f) v nasledovnom znení: 
Zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania sa do základu dane zahrnú u veriteľa po prijatí úhrady a u dlžníka po ich zaplatení. V nadväznosti na túto zmenu je potrebné vypustiť z návrhu novely zákona bod 44, ktorým sa upravuje §21 odst.2 písmeno m). 

Zdôvodnenie: 
V čase fakturácie zmluvných pokút a úrokov z omeškania dochádza k dvojitému zdaneniu - u dlžníka je to nedaňový náklad a u veriteľa je to zdaniteľný výnos, z ktorého je povinný veriteľ odviesť daň. V prípade nezaplatenia sa odvedená daň vráti veriteľovi až po vytvorení 100% opravnej položky, t.j. po 3 rokoch. V spoločnostiach, ktoré majú hromadnú fakturáciu – (telekomunikačné, energetické spoločnosti) sa jedná o značne negatívny dopad na základ dane. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava je v záujme posilnenia platobnej disciplíny dlžníkov. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 25 - § 17 ods. 35: 

Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Zdôvodnenie: 
Bod navrhujeme vypustiť z dôvodu, že výška stanovovania nájomného sa odvíja od účtovných a nie daňových odpisov a zohľadňuje skutočnú reálnu dobu využívania prenajímaného majetku (čo má odzrkadľovať doba používania pri účtovnom odpisovaní) a zároveň z dôvodu náročnej aplikácie v praxi. 
U prenajímateľa je výška nájomného vždy zdaniteľný príjem a preto by na druhej strane u nájomcu mala byť uznaná za daňový výdavok v plnej výške, pokiaľ prenajaté vozidlo slúži v plnom rozsahu na dosahovanie zdaniteľných príjmov. 
Navyše, na uplatnenie tohto ustanovenia je potrebné, aby prenajímateľ poskytol nájomcovi údaje o obstarávacej cene a zostatkovej cene prenajatej veci. Prenajímateľovi túto povinnosť neurčuje žiaden zákon. Nakoľko ide o obchodné informácie prenajímateľa, nemusí byť naklonený tomu, aby takéto informácie poskytoval. 
 	Z 	N 	V zákone zavedený limit vstupnej ceny by sa obchádzal prostredníctvom operatívneho prenájmu, ak by limit na nájomné nebol zavedený. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 31 - § 19 ods. 2 písm. l): 
Navrhujeme tento bod vypustiť a ponechať pôvodné znenie ustanovenia. 

Zdôvodnenie: 
Nestotožňujeme sa s tvrdením uvedeným v dôvodovej správe, a to, že daňovník, ktorý uplatňuje výdavky na pohonné látky paušálne vo výške 80% automaticky deklaruje to, že zvyšných 20% sú výdavky na osobnú spotrebu. Paušálne výdavky na pohonné látky boli zavedené ako zjednodušenie, aby daňovník nemusel viesť knihu jázd a počítať nadspotrebu hlavne vtedy, ak motorové vozidlo používa len na podnikanie. V tomto zmysle DR SR aj usmerňovalo daňovníkov. V dokumente „Zmeny týkajúce sa uplatňovania výdavkov (nákladov) na spotrebované pohonné látky“ z októbra 2009 DR SR uvádza: „Ak daňovník využije možnosť uplatnenia výdavkov na spotrebované PHL vo forme paušálnych výdavkov vo výške 80%, nedeklaruje tým skutočnosť, že motorové vozidlo využíva na podnikanie na 80%. Ostatné výdavky vynaložené na dosiahnutie zdaniteľného príjmu (napr. odpisy, nákup náhradných dielov, opravy) zahrnie do základu dane v takom pomere, v akom preukázateľne motorové vozidlo využíva na podnikanie, v uvedenom prípade na 100%“. 
 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou sa odstraňuje rozpor medzi uplatňovaním daňových výdavkov v plnej výške a paušálnymi výdavkami vo výške 80 % spotreby PHL. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 32 - § 19 ods. 2 písm. t): 
Navrhujeme upraviť znenie tohto ustanovenia nasledovne: 
„výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac do výšky 80 %; ak daňovník preukáže, že takýto majetok využíva vo vyššom rozsahu na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov, uplatní si výdavky v tomto rozsahu.“ 

Zdôvodnenie: 
Podľa navrhovaného znenia má daňovník len dve možnosti – buď si uplatniť výdavky vo výške 100% alebo na 80%. Toto je ale nespravodlivé v prípade, že daňovník vie dokázať, že daný majetok používa na osobnú potrebu napríklad na 5% prípadne ho (v extrémnom prípade) použije na súkromný účel jeden jediný krát. Daňovník by mal mať možnosť uplatniť výdavky v takom pomere, ktorý vie dokázať. 
 	Z 	N 	Daňovník si môže uplatniť len 100%- né výdavky, ak majetok využíva len na podnikanie. V opačnom prípade bude uplatňovať 80% za predpokladu, že majetok nevyužíva na služobné účely v oveľa menšej miere. Rozsah 80 – 100% sa neakceptuje. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 33 - § 19 ods. 3 písm. a) a b):  
Navrhujeme tento bod vypustiť a ponechať pôvodné znenie ustanovenia. 

Zdôvodnenie: 
Sme názoru, že pri navrhovanom znení budú vznikať aplikačné problémy v praxi, napr. ak sa poskytne na prenájom iba časť budovy, pričom budova sa odpisuje ako celok na jednej karte majetku. 
Žiaden vlastník (ak napr. nie je dopyt na kúpu nehnuteľnosti) nemá záujem, aby mal priestory prázdne. Jeho záujem je dosahovať čo najvyššie príjmy resp. pokryť náklady, a teda poskytne budovu na prenájom. 
Máme za to, že daňovník, ktorý v minulosti obstaral nehnuteľnosť (napr. vôbec nie za účelom budúceho prenájmu), pričom má túto nehnuteľnosť nevyužitú, nemôže ovplyvniť dopyt na trhu, dopyt po kúpe nehnuteľnosti či dopyt po prenájme. Cenu nájmu či predajnú cenu tiež určuje trh. Vlastník nehnuteľnosti je závislý od záujemcov o kúpu/prenájom. V minulosti nadobudnuté nehnuteľnosti (najmä pred krízou august 2007) mali cenovú úroveň podstatne vyššiu ako je v súčasnom období, o čom svedčia aj štatistiky. Z toho dôvodu aj odpisy týchto nehnuteľností sú vyššie, pričom ceny nájmov v posledných rokoch výrazne klesli, ako klesli aj ceny nehnuteľností. 
Keďže predmetom je zákon o dani z príjmov, hovoríme o daňových odpisoch. Daňovník musel zaradiť nehnuteľnosť do odpisovej skupiny platnej v čase obstarania v súlade so zákonom o dani z príjmov, t.zn. dobu daňových odpisov určoval a určuje zákon. 
Z pôvodne navrhovaného znenia novely nie je rovnako jednoznačné ako postupovať u majetku, ktorého časť sa používa na vlastné podnikanie a časť sa prenajíma (napr. budovy). 
Vzhľadom na uvedené navrhujeme ustanovenia tohto bodu vypustiť. 
Alternatívne navrhujeme, aby sa novela týkala nehnuteľností obstaraných po nadobudnutí účinnosti tohto zákona. 
Podotýkame, že osobitnú kategóriu tvoria nehnuteľné kultúrne pamiatky. Technické zhodnotenie nehnuteľnej kultúrnej pamiatky, ktoré je podľa platného zákona o dani z príjmov zaradené do odpisovej skupiny 2 sa odpisuje 6 rokov. Nehnuteľnosti kultúrnych pamiatok sú spravidla vo veľmi zlom technickom stave, vyžadujú si vysoké investície na ich rekonštrukciu. Okrem toho technické zhodnotenie nehnuteľnej kultúrnej pamiatky je limitované množstvom predpisov v tejto oblasti, potrebou použitia nadštandardných materiálov, Pamiatkovým úradom, čo tiež investičné výdavky zvyšuje. Vyššie investície vyvolávajú aj vyššie ročné daňové odpisy. Je nereálne, aby daňovník dosiahol v tomto prípade ročnú tržbu z nájmu vo výške 1/6 investície, t.j. v sume ročného daňového odpisu. Návratnosť investícií do historických budov je dlhodobá, mnohokrát prekračuje aj úroveň účtovných odpisov. Máme za to, že cieľom zákonodarcu je zachovať kultúrne pamiatky pre budúce generácie, a keďže verejné financie nestačia na ich obnovu a zveľaďovanie, mali by byť podnikateľské subjekty v tomto smere podporované. 
Nadväzne na uvedené je pre daňovníka, ktorý obstaral nehnuteľnú kultúrnu pamiatku, za účelom aj prenájmu, neakceptovateľné postupovať podľa navrhovaného znenia zákona § 19 ods. 3 písmená a) a b). 
 	Z 	N 	Ak sa majetok prenajíma iba z pomernej časti, tak aj všetky výdavky si k nemu daňovník uplatňuje iba v pomernej časti.  	
Klub 500 	K čl. I, bodu 35 - § 19 ods. 3 písm. n): 
Navrhujeme tento bod vypustiť a ponechať pôvodné znenie. Navrhujeme limit ponechať minimálne na súčasnej úrovni 66 388 EUR ročne alebo ho zrušiť úplne a uplatňovať všetky výdavky tohto typu. 

Zdôvodnenie: 
Sme za to, že je v súčasnom období, kedy v rámci celosvetovej situácie je potrebná podpora pre podnikateľov (hlavne tých, ktorí sú rozhodujúci pre ekonomiku SR – veľkí podnikatelia) od rôznych právnický osôb hlavne medzinárodného charakteru, aby títo podnikatelia boli limitovaný výškou 30 000 EUR (zníženie oproti súčasnému limitu o 36 388 EUR !) a to hlavne v období, keď sa všetky náklady na vykonávané činnosti aj v týchto právnických osobách zvyšujú a preto sa zvyšujú medziročne aj príspevky im platené. Slovenskí podnikatelia potrebujú takúto podporu a potrebujú byť súčasťou takýchto medzinárodných združení, aby v celosvetovej konkurencii boli schopní uspieť, a tým zabezpečiť aj pre Slovensko odvod dane. 
 	Z 	N 	Neobmedzený počet nepovinných členských príspevkov neopodstatnene znižuje základ dane a daň daňovníka. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 36 - § 19 ods. 3 písm. p): 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť a ponechať pôvodné znenie. 

Zdôvodnenie: 
Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu za vymáhanie maximálne do výšky 50% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov. V mnohých prípadoch vymoženie pohľadávky znamená „koniec“ starostlivosti daňovníka o túto pohľadávku, a tým aj „koniec“ vznikajúcim nákladom na takúto činnosť. 
 	Z 	N 	Sprostredkovateľská provízia v rovnakej výške ako vymožená pohľadávka stráca svoje ekonomické opodstatnenie. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 39 - § 20 ods. 9 písm. a): 
Navrhujeme vypustiť z navrhovaného znenia text „nevyfakturované dodávky a služby“ a ponechať ho v § 20 ods. 9 písm. a). 

Zdôvodnenie: 
Nevidíme dôvod, prečo by tieto rezervy mali vypadnúť zo zoznamu „daňových“ rezerv, nakoľko v prevažnej väčšine ide o rezervy, ktoré sa tvoria k daňovým nákladom. Na strane priznania výnosov je každý daňovník povinný zahrnúť do zdaniteľných výnosov a teda aj základu dane všetky uskutočnené dodávky tovaru a služieb v rámci zdaňovacieho i účtovného obdobia, aj keby ich ešte nevyfakturoval. Z tohto hľadiska by bolo nespravodlivé, že na druhej strane príjemca týchto dodávok si nemôže zahrnúť do daňových výdavkov dodávky, ktoré mu boli skutočne v danom zdaňovacom a účtovnom období poskytnuté a navyše, ak podľa účtovných predpisov musí na tieto dodávky tvoriť rezervy. Ide tu o dodržanie základného princípu pre daňové účely, a to princípu vecnej a časovej súvislosti výdavku (nákladu) alebo výnosu so zdaňovacím obdobím. Okrem toho toto ustanovenia prináša opätovne neúnosnú administratívnu záťaž pre daňovníkov a vyššie náklady v prípade systémových riešení sledovania. 
 	Z 	N 	Podľa súčasného znenia zákona je daňovým výdavkom tvorba rezervy na nevyfakturované dodávky, pričom použitie tejto rezervy už nie je daňovým výdavkom. Navrhovaným znením sa teda uzná až úhrada nevyfakturovaných dodávok, čo znamená že v zásade dôjde len k posunu uznania výdavku do zdaňovacieho obdobia, v ktorom boli dodávky a služby zaplatené. 
Uvedené je zapracované aj v kontexte navrhovaného znenia § 17 ods. 19, t.j. výdavkov uznávaných až po zaplatení. 
 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 44 - § 21 ods. 2 písm. m): 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Odôvodnenie pri časti „K bodu 21“, vrátane nasledovného: 

Nevidíme dôvod na to, aby zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania u dlžníka neboli daňovým výdavkom, pričom u veriteľa sú zdaniteľným výnosom, a to bez ohľadu na to, či bola úhrada prijatá alebo nie. Zmluvné sankcie sú bežnou súčasťou obchodných vzťahov. Aj pri maximálnom úsilí daňovníka nie je vždy možné vyhnúť sa takýmto sankciám. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava je v záujme posilnenia platobnej disciplíny dlžníkov. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 46 - § 21a: 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Zdôvodnenie: 
Zákonodarca zdôvodňuje v dôvodovej správe tneto bod (toto obmedzenie) podporou závislých osôb, aby namiesto poskytovania úverov a pôžičiek realizovali vklady do základného imania a zvyšovali tak ručenie za prípadné záväzky. 
Ustanovenie sa odvoláva na § 2 písm. d) druhý bod a § 2 písm. e) tretí bod, t.zn. ide o daňovníkov právnické osoby - dlžníkov s neobmedzenou a obmedzenou daňovou povinnosťou. Súčasné znenie zákona o dani z príjmov v § 2 písm. n) definuje závislú osobu ako ... „osoba blízka (Občiansky zákonník § 116 a 117) alebo ekonomicky, personálne alebo inak prepojená osoba.“ 
Zvýšenie základného imania môžu vykonať len spoločníci alebo akcionári, ktorí však nemusia byť tie závislé osoby, ktoré pôžičky a úvery poskytujú. Pôžičku môže poskytnúť aj nepriamo prepojené osoby považované podľa zákona o dani z príjmov za „závislé osoby“, napr. sesterská spoločnosť, ktorá do základného imania vklad realizovať nemôže. Sme toho názoru, že cieľ zákonodarca týmto ustanovením nemusí dosiahnuť. 
Veriteľ, závislá právnická osoba účtuje o úrokoch vo výnosoch, príp. príjmoch, ktoré sú súčasťou základu dane v plnom rozsahu. Veriteľ, závislá fyzická osoba, celý príjem z úrokov zdaňuje. Sme toho názoru , že ide o nevyvážený vzťah medzi medzi veriteľom a dlžníkom v prospech štátneho rozpočtu, avšak v neprospech pre podnikateľský subjekt. 
 	Z 	A 	Dôvodá správa bude upravená. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 48 - § 22 ods. 9 písm. a) 
Navrhujeme toto písmeno tohto bodu novely vypustiť. 

Odôvodnenie 
Máme za to, že uvedené je ošetrené v § 19 ods. 2 písm. n) Daňové výdavky, ktoré možno uplatniť len v rozsahu a za podmienok ustanovených v tomto zákone, sú „odpisy pri majetku, ktorý nie je priamo využívaný daňovníkom, ale slúži na zabezpečenie zdaniteľných príjmov tohto daňovníka..“, t.j. odpisy si daňovník neuplatní, ak majetok nevyužíva na zabezpečenie zdaniteľných príjmov. 
Sme názoru, že takáto povinnosť prerušiťprinesie aplikačné problémy v praxi. 
Alternatívne, odporúčame spresniť dikciu bodu a), aby nedošlo k rôznym výkladom. Čo znamená „nevyužíval na zabezpečenie zdaniteľných príjmov“? Sme toho názoru, že toto ustanovenie bude platiť pri majetku, ktorý vôbec nie je využívaný počas roka (nakoľko sa uvádza v zdaňovacom období). Napr. pri prenájme nehnuteľnosti, kedy môže byť len časť budovy využívaná, a len časť roka sa domnievame, že toto ustanovenie použité nebude. Rovnako tak vozidlá, ktoré sa využijú len časť roka na podnikateľské účely. 
 	Z 	ČA 	Spresnenie ustanovenia bude doplnené do dôvodovej správy. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 50 - § 24 ods. 8: 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Odôvodnenie pri časti „K bodu 31“. 
 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou sa odstraňuje rozpor medzi uplatňovaním daňových výdavkov v plnej výške a paušálnymi výdavkami vo výške 80 % spotreby PHL. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 53 - § 26 ods. 1 
Navrhujeme ponechať pri odpisovej skupine 6 dobu odpisovania na súčasných 20 rokov. 

Zdôvodnenie: 
Zavedenie nových odpisových skupín a preraďovanie hmotného majetku medzi odpisovými skupinami predstavuje pre spoločnosti s veľkým počtom majetkových položiek značnú administratívnu záťaž a a vyššie náklady na zmeny systémových riešení. Nestotožňujeme sa s rozdielmi v odpisovaní výrobných a nevýrobných budov, a to až o 20 rokov. Môžu nastať aplikačné problémy v praxi, ak je budova používaná kombinovane – t.j. časť je výrobná hala , ale sú v nej aj kancelárske administratívne priestory. 
 	Z 	N 	Daňová doba odpisovania u nevýrobných budov sa zosúlaďuje s dobou odpisovania budov členských štátov EÚ. Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník, ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6. 
 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 55 - § 26 ods. 3 
Navrhujeme vypustiť túto zmenu a ponechať ustanovenie § 26 ods. 3 v pôvodnom znení. 

Zdôvodnenie: 
Nevidíme dôvod na to, aby boli určité druhy majetku v metóde odpisovania znevýhodnené oproti ostatným. Možnosť výberu spôsobu odpisovania je pre daňovníka jeden z významných nástrojov daňovej optimalizácie a plánovania, ktoré cieľom u poctivých daňovníkov je nevytvárať si daňové straty, a tým odvádzať daň pre štát. Rovnako to motivuje daňovníkov k vytváraniu prostriedkov pre ďalší rozvoj podnikania tak, aby bol konkurencie schopný na trhu (modernizácia rekonštrukcia a pod.). Nechápeme preto dôvody na túto zmenu, ktorá opäť limituje daňovníka. 
 	Z 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 75 - § 52zd bod (6) 
Navrhujeme upraviť znenie tohto ustanovenia nasledovne: 
„Postup podľa § 26 ods. 3 v znení účinnom od 1. januára 2015 sa použije na hmotný majetok uvedený do užívania po 31.12.2014. 

Zdôvodnenie: 
Retrospektíva, ktorú zavádza navrhovaná novela v tejto časti, je v rozpore so samotným ustanovením § 26 ods. 3 zákona, ktorý hovorí o tom, že spôsob odpisovania, ktorý určí daňovník pre každý novoobstaraný majetok, nemožno zmeniť po celú dobu jeho odpisovania. 
Navrhujeme spôsob odpisovania pri existujúcich majetkoch nemeniť. Ustanovenie prináša ďalšiu administratívnu záťaž pre daňovníkov a vyššie náklady na zmeny systémových riešení. 
 	Z 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. Daňová doba odpisovania u nevýrobných budov sa zosúlaďuje s dobou odpisovania budov členských štátov EÚ. Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6. 	
Klub 500 	K čl. I, bodu 77 – Príloha č. 6 
Navrhujeme buď spresniť položku 18 „Ostatné nezaradené“ číslom KP alebo ju vypustiť, pretože takto uvedená položka je neaplikovateľná v praxi – je nejasná. 

Zdôvodnenie: 
Nie je prípustné, aby v zákone bolo určená skupina, do ktorej je možné zaradiť čokoľvek podľa subjektívneho názoru daňovníka resp. správcu dane. Zákon musí byť presný, jasný a adresný a schopný aplikovania v praxi. 
 	Z 	A 	Uvedené v dôvodovej správe. 	
Klub 500 	k §9 ods.2 písm. y. 
Klub 500 navrhuje rozšírenie nepeňažných plnení poskytnutých ako účasť na vzdelávaní v nadväznosti na ich oslobodenie od dane aj na iných ako zdravotníckych pracovníkov. 
Zdôvodnenie: 
Klub 500 má za to, že sa jedná o diskriminačné ustanovenie vo vzťahu k iných profesiám, ktorí majú záujem (a ktorí poskytujú svojim zamestnancom) o ďalšie vzdelávanie. Klub 500 navrhuje aby sa vytvorili rovnaké podmienky pre všetkých zamestnancov 
 	Z 	N 	Podľa § 5 ods. 7 zákona je od dane oslobodená suma vynaložená zamestnávateľov na doškolovanie zamestnanca, ktoré súvisí s činnosťou alebo s podnikaním zamestnávateľa. 	
Klub 500 	§30 ods.1. písm a) 
Klub 500 navrhuje zvýšenie odpočtu z 25% na 75% 
Zdôvodnenie: 
Klub 500 plne zámer ministerstva financií zaviesť nepriame motivačné nástroje podpory vedy a výskumu, nakoľko Slovensko je poslednou krajinou OECD, ktorá tento inštitút nepozná. Navrhovaná výška 25% však nie je konkurencieschopnou sadzbou v rámci EU. Nie je ani dostatočne motivačnou pre subjekty, ktoré nevykonávajú výskum na Slovensku, ale v iných krajinách EU, keď napríklad v Českej republike kde si uplatňujú 100 % odpočet. Návrh zvýšiť sadzbu bude motivovať podnikateľské subjekty, aby výskum preniesli na Slovensko a tak podporili domácu vedu a výskum, a tým tvorbu pracovných miest, HDP ale aj príjmy štátneho rozpočtu. 
 	Z 	N 	Podmienky odpočtu nákladov na výskum a vývoj boli výsledkom spoločných rokovaní so zástupcami zamestnávateľov aj zamestnancov. V budúcnosti je možné podmienky uplatňovania odpočtu nákladov na výsku a vývoj prehodnotiť, ak sa ukáže že tento nástroj je prínosom pre rozvoj podnikového výskumu a vývoja. 	
Klub 500 	Klub 500 navrhuje zmenu § 17 odsek 19 d) nasledovne 
„d) odplaty (provízie) za sprostredkovanie, a to aj ak ide o sprostredkovanie na základe mandátnych zmlúv alebo podobných zmlúv 79a) najviac do výšky 10 % z hodnoty sprostredkovaného obchodu, v rámci finančného sprostredkovania alebo finančného poradenstva v zmysle osobitného právneho predpisu79b) bez obmedzenia vo vzťahu k hodnote sprostredkovaného obchodu,“ 

Poznámka pod čiarou k odkazu 79a znie: 
„79a) § 642 až 672a Obchodného zákonníka v znení zákona č. 500/2001 Z. z.“ 
„79b) zákon č. 186/2009 Z.z. o finančnom sprostredkovaní a finančnom poradenstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v zmysle neskorších predpisov.“ 

Zdôvodnenie: 

Klub 500 navrhuje spod ustanovenia vylúčiť spoločnosti, ktorých predmetom podnikania je finančné sprostredkovanie v rámci finančného trhu Slovenskej republiky (pod dozorom Národnej baky Slovenska). Súčasná právna úprava totiž neumožňuje vykonávať finančným agentom finančné sprostredkovanie za odmenu od klienta, pri odmeňovaní sú subjekty finančného trhu odkázané na odmeňovanie od finančných inštitúcií. Pri nemožnosti zaplatiť si zvýšený servis či už zo strany klienta alebo finančných inštitúcií predpokladáme z dôvodu ekonomickej nerentability ústup takýchto služieb. 
 	Z 	A 	Podľa upraveného znenia sa § 17 ods. 19 písm. d) nebude vzťahovať na finančné inštitúcie (banky, poisťovne, zaisťovne) a subjekty kolektívneho investovania. 	
Klub 500 	§17 ods. 34 
Klub 500 nesúhlasí s limitáciou vstupnej ceny pre účely odpisovania drahých motorových vozidiel max. do výšky 48 000 eur. . Klub 500 je presvedčený, že pokiaľ podnikateľský subjekt odvádza pravidelne dane a odvody, nemal by ho štát obmedzovať vo výbere vozidla. Samozrejme ide aj o otázku bezpečnosti a reprezentácie spoločnosti. Klub 500 upozorňuje v súvislosti s týmto ustanovením aj na zavádzanie administratívneho zaťaženia daňovníkov z pohľadu zmeny softvérov vzťahujúcich sa na daňové odpisy a sledovanie mimoúčtovných uprav v rámci transformácie výsledku hospodárenia na základ dane. Jednoznačne ide o ďalšie opatrenie v neprospech daňovníkov. Navrhujeme ustanovenie vypustiť bez náhrady. 
 	Z 	N 	Danou úpravou neobmedzujeme nákup automobilov so vstupnou cenou vyššou 48 000 eur. Ustanovenie obsahuje úpravu základu dane len v prípade, ak základ dane je nižší ako daňové odpisy z maximálnej vstupnej ceny 48 000 eur násobené počtom automobilov s touto vyššou vstupnou cenou. Ak je základ dane vyšší ako tento súčin, daňové odpisy sa neupravujú a sú v plnej výške daňovým výdavkom. 	
Klub 500 	§ 25  

V ods. 5 písm. c) sa za slovom „predpisu“ čiarka nahrádza bodkou a vypúšťajú sa slová „za podmienky, že neuplatňuje v zdaňovacom období postup podľa § 19 ods. 3 písm. k) druhého bodu.“. 
Zákonodarca vysvetľuje toto ustanovenie tak, že u daňovníka, ktorý je platiteľom DPH a ktorý uplatňuje nárok na jej odpočítanie koeficientom, sa zavádza povinnosť zahrnutia neodpočítanej DPH, ktorá sa vzťahuje k hmotnému a nehmotnému majetku do ich vstupnej ceny. Neodpočítaná DPH sa zahrnie do daňových výdavkov postupne vo forme odpisov. 
Máme za to, že toto ustanovenie platí pre hmotný a nehmotný majetok obstaraný po 1.1.2015, a nie na majetok nadobudnutý pred účinnosťou novely zákona. 
Nadväzne na zmenu zákona o dani z príjmov je potrebné upraviť aj zákon o DPH. Podľa v súčasnosti platného § 54 Zákona č. 222/2004 Z.z. o dani z pridanej hodnoty, je platiteľ povinný upraviť odpočítanú daň, ak v období, v ktorom nadobudol investičný majetok alebo ho vytvoril na vlastné náklady, zmení účel jeho použitia. Za zmenu účelu použitia sa považuje okrem iného aj zmena výšky ročného koeficientu (§50 ods.4) o hodnotu väčšiu ako 0,10. Pri prepočte koeficientu sa v čitateli vychádza z dane vzťahujúcej sa k obstarávacej cene investičného majetku, pričom jej časť zodpovedajúca prepočtu koeficientu bude už súčasťou obstarávacej (vstupnej) ceny, ktorú nepredpokladáme každý rok meniť. Alebo sa rozdiel vyplývajúci z koeficientu v ďalších obdobiach bude účtovať do prevádzkových nákladov/výnosov? Zmena účelu použitia investičného majetku sa podľa súčasne platnej legislatívy sleduje 5 alebo 20 rokov. 
 	Z 	N 	Ustanovenie bolo platné aj do konca roka 2005. Navrhovaná úprava nie je v rozpore so zákonom o dani z pridanej hodnoty. 	
Klub 500 	bod 70: technická poznámka 

V § 35 ods. 6 sa na konci pripája táto veta: „Zo sumy navýšeného nepeňažného plnenia podľa § 5 ods. 1 písm. l) zamestnávateľ, ktorý je platiteľom dane, je povinný pri poukázaní nepeňažného plnenia zamestnancovi zaplatiť za zamestnanca poistné a príspevky a preddavky na daň.“. – správne má byť § 5 ods. 1 písm. h) 
 	O 	A 	Navýšené nepeňažné plnenie upravuje nové ustanovenie § 5 ods. 3 písm. d) zákona. 	
Klub 500 	§21 ods. 2 písm m) 
Klub 50O v príslušnom ustanovení navrhuje doplniť, že vždy ide o tovar a na materiál ( napríklad chemické prísady do výrobkov) sa sledovanie doby spotreby z titulu zahrnutia likvidácie do daňových výdavkov nevzťahuje 
 	Z 	ČA 	Ustanovenie bolo upravené aby bolo jednoznačné že vždy ide o tovar. 	
Klub 500 	§5 ods. 5 

Klub 500 navrhuje doplniť ods. 5 medzi príjmy, ktoré nie sú predmetom dane aj „benefity“ poskytnuté zamestnancovi nad rámec mesačnej mzdy. Zároveň navrhujem oslobodiť tieto odmeny pre zamestnanca aj od platenia odvodov do poisťovní. Klub 500 je presvedčený, že nefinančné benefity sú odmena za dobrú prácu, čo by mal štát podporovať a robiť kroky práve na podporu vyplácania benefitov pre zamestnanca. 
 	Z 	N 	Odmena zamestnanca za prácu vždy predstavovala a predstavuje zdaniteľný príjem zamestnanca. Sme toho názoru, že nie je možné rozdielne pristupovať k finančným a nefinančným benefitom. Z toho dôvodu nie je možné odmenu nefinančnej povahy doplniť medzi príjmy, ktoré nie sú predmetom dane. Zdaňovanie zamestnaneckých benefitov upravuje novela zákona dvoma spôsobmi a zamestnávateľ sa môže rozhodnúť, ktorý z nich pri výpočte mzdy zamestnanca použije. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 1 - §2 písm. i): 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Zdôvodnenie: 
Podľa § 19 ods. 1 ak výšku výdavku (nákladu) limituje tento zákon (má sa na mysli zákon o DzP), je možné ho zahrnúť do daňových výdavkov iba v rozsahu a za podmienok ustanovených v tomto zákone. Avšak novelizovaný zákon v § 19 ods. 2 doplňuje písm. t), ktoré presne vymedzuje zahrnutie výdavkov na osobnú spotrebu majetku uvedeného v prílohe č. 6. 
Dokonca si myslíme, že by § 2 písm. i) v novelizovanom znení nebol v súlade s § 19 ods. 2 písm. t) - ten určuje 80% alebo 100% a nie v primeranej výške k dosiahnutým zdaniteľným príjmom. 	Z 	ČA 	Doplnená definícia v nadväznosti na prílohu č. 6. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 5 - §5 ods. 1 písm. h):  
Navrhujeme spresniť vzorec pre výpočet sumy navýšenia nepeňažného plnenia - údaj PP – úhrn sadzieb pre platenie povinného poistného a príspevkov platených zamestnancom, keďže nezohľadňuje niektoré prípady – viď odôvodnenie. Navrhujeme tiež vypustiť slová „a zamestnávateľ je povinný postupovať počas celého zdaňovacieho obdobia rovnako u všetkých zamestnancov“. 

Zdôvodnenie: 
Vzorec pre výpočet sumy navýšenia nepeňažného plnenia - údaj PP – úhrn sadzieb pre platenie povinného poistného a príspevkov platených zamestnancom je potrebné spresniť keďže: 
I.) nezohľadňuje ustanovenia zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení - 
§140 - vylúčenie povinnosti platiť poistné poistencom a zamestnávateľom, napr. zamestnanec je dočasne práceneschopný celý mesiac , t.j. počet dní poistenia = 0, poistné na SP = 0, resp. má upravený vymeriavací základ pre platenie poistného podľa počtu dní poistenia, 
§ 26 - prerušenie povinného poistenia, 
II.) nezohľadňuje prípady, ak by zamestnanec dosiahol maximálny vymeriavací základ aj bez zúčtovaného NPP, 
Zároveň je potrebné doplniť postup v prípade spätného priznania, resp. odňatia dôchodku (napr. starobného, invalidného...) t.j. či bude potrebné spätne prepočítať sumu pôvodne navýšeného nepeňažného plnenia. 
V osobitnej časti dôvodovej správy sa uvádzajú skupiny osôb na ktoré sa nebude vzťahovať navýšenie nepeňažného príjmu (poberateľ predčasného starobného dôchodku, starobného dôchodku, výsluhového dôchodku po dovŕšení dôchodkového veku). Navrhujeme zjednotenie postupu u všetkých vystúpených zamestnancov s možnosťou kompenzácie dane a odvodov na sociálne a zdravotné poistenie. 
V niektorých prípadoch nie je vyslovene spoločensky vhodné, aby zamestnávateľ žiadal zaplatenie dane od príjemcu nepeňažného príjmu (napr. chce ho odmeniť pri príležitosti životného jubilea a bolo by nevhodné žiadať od neho zaplatenie dane), ale nebude to chcieť robiť u všetkých zamestnancov a vo všetkých prípadoch – hlavne z dôvodu efektívnosti - nezvyšovania nákladov, čím vlastne sleduje aj neznižovanie základu dane z príjmov, čo je pre štát výhodné. Preto odporúčame ponechať voľbu metódy podľa jednotlivých prípadov na zamestnávateľa – na jeho posúdení vhodnosti a efektívnosti. 	Z 	ČA 	Spresňuje sa vzorec výpočtu navýšeného nepeňažného plnenia.Navrhovaná úprava má zabezpečiť rovnaký spôsob zdanenia nepeňažného plnenia voči všetkým zamestnancom v rámci jedného zdaňovacieho obdobia. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 16 - §17, odsek 3, písm. g): 
Navrhujeme ponechať súčasné znenie §17, odsek 3, písm. g) a pokiaľ sa chce doplniť do tohto ods. 3 ďalšia položka, ktorá sa nebude zahrňovať do základu dane, tak potom doplniť nové písmeno do ods. 3. 

Zdôvodnenie: 
Podľa súčasného znenia §17, odsek 3, písm. g) sa do základu dane nezahŕňa príjem prislúchajúci k výdavku (nákladu), ktorý nebol uznaný za daňový výdavok podľa § 19, ktorý bol daňovník povinný účtovať. Toto ustanovenie vnáša do zákona a daňového systému spravodlivosť v tom zmysle, že ak si nejaký výdavok nemôže od základu dane odpočítať, potom výnosy súvisiace s takýmto nedaňovým výdavkom nebudú zdanené. Zrušenie tohto ustanovenia by viedlo k dvojitému zdaneniu niektorých prípadov, čo sa prieči základnej zásade zdaňovania daňou z príjmov – a to aj v medzinárodnom meradle – preto sú uzatvárané medzi štátmi aj zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia. 
 	Z 	ČA 	Podstata pôvodného ustanovenia § 17 ods. 3 písm. g) bude do zákona zapracovaná, avšak len v súvislosti s majetkom uvedeným v prílohe č. 6 zákona. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 17 - §17, odsek 5 a §18 a k bodu 18, §17, odsek 6: 
Navrhujeme body 17 a 18 z novely vypustiť. 

Zdôvodnenie: 
Vzhľadom na rozsah spracovania potrebnej dokumentácie a skutočnosti, že v rámci tuzemských závislých osôb sú všetky tieto osoby zdaňované v SR a Finančná správa SR má priamy dohľad a vplyv na tieto subjekty, javí sa zavedenie transferového oceňovania aj pri tuzemských závislých osobách ako neúmerné administratívne zaťaženie daňovníkov, ktorí sú v súčasnosti už aj tak dosť administratívne zaťažovaní napr. v takej rozsiahlej oblasti, akou je DPH. Okrem toho podľa novelizovaného znenia § 3 ods. 6 Daňového poriadku je možné postihnúť daňovníkov v prípade účelového obchádzania daňovej povinnosti alebo získaní daňového zvýhodnenia za týmto účelom. Riešením tohto problému by bolo zavedenie tzv. skupiny pre účely dane z príjmov podobne, ako je to u DPH pri stanovení presných kritérií, o čom sa už v súčasnosti aj uvažuje a diskutuje. 
 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 21 - § 17 odsek 19:  
Navrhujeme úpravu §17, ods. 19, písm. b) a písm d) v nasledovnom znení: 
b) výdavky (náklady) na nájomné hradené fyzickým osobám; zaplatené nájomné fyzickej osobe za príslušné zdaňovacie obdobie sa uzná najviac do výšky časovo rozlíšenej sumy prislúchajúcej na zdaňovacie obdobie, 
d) odplaty za sprostredkovanie a to aj ak ide o sprostredkovanie na základe mandátnych zmlúv alebo podobných zmlúv najviac do výšky 10 % z hodnoty sprostredkovaného obchodu hradené fyzickým osobám. 

Zdôvodnenie: 
Znenie novely zákona rozširuje výdavky po zaplatení aj na výdavky na nájomné a výdavky za sprostredkovanie hradené právnickým osobám. Rozšírenie prijímateľov o právnické osoby znamená značný dopad na základ dane aj napriek snahe uhradiť tieto výdavky v lehote dohodnutej medzi zmluvnými stranami. Poskytovateľ je povinný výnos zdaniť - príjemca má možnosť zahrnúť si výdavok do základu dane až v nasledujúcom v zdaňovacom období. Vidíme to ako netransparentný postup pri vyčíslovaní základu dane u právnických osôb. 	Z 	N 	Navrhovaná úprava bola vykonaná z dôvodu zamedzenia daňových únikov. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 21 - § 17 ods. 19: 
Navrhujeme doplnenie § 17 odst.19 o nové písmeno f) v nasledovnom znení: 
Zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania sa do základu dane zahrnú u veriteľa po prijatí úhrady a u dlžníka po ich zaplatení. V nadväznosti na túto zmenu je potrebné vypustiť z návrhu novely zákona bod 44, ktorým sa upravuje §21 odst.2 písmeno m). 

Zdôvodnenie: 
V čase fakturácie zmluvných pokút a úrokov z omeškania dochádza k dvojitému zdaneniu - u dlžníka je to nedaňový náklad a u veriteľa je to zdaniteľný výnos, z ktorého je povinný veriteľ odviesť daň. V prípade nezaplatenia sa odvedená daň vráti veriteľovi až po vytvorení 100% opravnej položky, t.j. po 3 rokoch. V spoločnostiach, ktoré majú hromadnú fakturáciu – (telekomunikačné, energetické spoločnosti) sa jedná o značne negatívny dopad na základ dane. 	Z 	N 	Navrhovaná úprava je v záujme posilnenia platobnej disciplíny dlžníkov. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 22 - § 17 ods. 24 b) 
Navrhujeme znenie bodu § 17 ods. 24 b) z novely vypustiť, a to z dôvodu náročnej aplikácie v praxi. 

Na uplatnenie tohto ustanovenia je potrebné, aby prenajímateľ poskytol nájomcovi údaje o obstarávacej cene a zostatkovej cene prenajatej veci. Prenajímateľovi túto povinnosť neurčuje žiaden zákon. Nakoľko ide o obchodné informácie prenajímateľa, ten nemusí byť naklonený tomu, aby takéto informácie poskytoval. 
 	Z 	N 	Z dôvodu zamedzenia daňových únikov. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 25 - § 17 ods. 34: 
Navrhujeme za slová „ak základ dane“ vložiť slová „pred znížením o odpočet daňovej straty.“ 

Zdôvodnenie: 
Z navrhovaného znenia nie je jasné, či sa má počítať zo základu dane pred odpočtom daňovej straty alebo zo základu dane po odpočte daňovej straty. 
 	Z 	N 	Úprava nie je potrebná. Aj z platného znenia zákona jednoznačne vyplýva, že ide o základ dane pred uplatnením odpočtu daňovej straty. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 25 - § 17 ods. 35: 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Zdôvodnenie: 
Bod navrhujeme vypustiť z dôvodu, že výška stanovovania nájomného sa odvíja od účtovných a nie daňových odpisov a zohľadňuje skutočnú reálnu dobu využívania prenajímaného majetku (čo má odzrkadľovať doba používania pri účtovnom odpisovaní) a zároveň z dôvodu náročnej aplikácie v praxi. 
U prenajímateľa je výška nájomného vždy zdaniteľný príjem a preto by na druhej strane u nájomcu mala byť uznaná za daňový výdavok v plnej výške, pokiaľ prenajaté vozidlo slúži v plnom rozsahu na dosahovanie zdaniteľných príjmov. 
Navyše, na uplatnenie tohto ustanovenia je potrebné, aby prenajímateľ poskytol nájomcovi údaje o obstarávacej cene a zostatkovej cene prenajatej veci, pričom však prenajímateľovi túto povinnosť neurčuje žiaden zákon. Nakoľko ide o obchodné informácie prenajímateľa, mohol by mať výhrady voči poskytovaniu takýchto informácií. Za predpokladu, že bude navrhované znenie napriek tomu ponechané v novele zákona, potom rovnako ako v ods. 34 je nutné za slová „ak základ dane“ vložiť slová „pred znížením o odpočet daňovej straty“. 
 	Z 	N 	V zákone zavedený limit vstupnej ceny by sa obchádzal prostredníctvom operatívneho prenájmu, ak by limit na nájomné nebol zavedený.  	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 31 - § 19 ods. 2 písm. l): 
Navrhujeme tento bod vypustiť a ponechať pôvodné znenie ustanovenia. 

Zdôvodnenie: 
Nestotožňujeme sa s tvrdením uvedeným v dôvodovej správe, a to, že daňovník, ktorý uplatňuje výdavky na pohonné látky paušálne vo výške 80% automaticky deklaruje to, že zvyšných 20% sú výdavky na osobnú spotrebu. Paušálne výdavky na pohonné látky boli zavedené ako zjednodušenie, aby daňovník nemusel viesť knihu jázd a počítať nadspotrebu hlavne vtedy, ak motorové vozidlo používa len na podnikanie. V tomto zmysle DR SR aj usmerňovalo daňovníkov. V dokumente „Zmeny týkajúce sa uplatňovania výdavkov (nákladov) na spotrebované pohonné látky“ z októbra 2009 DR SR uvádza: „Ak daňovník využije možnosť uplatnenia výdavkov na spotrebované PHL vo forme paušálnych výdavkov vo výške 80%, nedeklaruje tým skutočnosť, že motorové vozidlo využíva na podnikanie na 80%. Ostatné výdavky vynaložené na dosiahnutie zdaniteľného príjmu (napr. odpisy, nákup náhradných dielov, opravy) zahrnie do základu dane v takom pomere, v akom preukázateľne motorové vozidlo využíva na podnikanie, v uvedenom prípade na 100%“. 
 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou sa odstraňuje rozpor medzi uplatňovaním daňových výdavkov v plnej výške a paušálnymi výdavkami vo výške 80 % spotreby PHL. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 32 - § 19 ods. 2 písm. t): 
Navrhujeme upraviť znenie tohto ustanovenia nasledovne: 
„výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac do výšky 80 %; ak daňovník preukáže, že takýto majetok využíva vo vyššom rozsahu na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov, uplatní si výdavky v tomto rozsahu.“ 

Zdôvodnenie: 
Podľa navrhovaného znenia má daňovník len dve možnosti – buď si uplatniť výdavky vo výške 100% alebo na 80%. Toto je ale nespravodlivé v prípade, že daňovník vie dokázať, že daný majetok používa na osobnú potrebu napríklad na 5% prípadne ho (v extrémnom prípade) použije na súkromný účel jeden jediný krát. Daňovník by mal mať možnosť uplatniť výdavky v takom pomere, ktorý vie dokázať. 
 	Z 	N 	Zákon zavádza maximálna hranicu na uplatnenie daňového výdavku, ak sa majetok využíva aj na osobné účely. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 33 - § 19 ods. 3 písm. a) a b):  
Navrhujeme tento bod vypustiť a ponechať pôvodné znenie ustanovenia. 

Alternatívne, navrhujeme upresnenie §19 ods. 3 písmeno a) v znení: 
U majetku, z ktorého je iba časť majetku používaná na prenájom, sú odpisy daňovo uznaným výdavkom v alikvotnej výške. Odpisy prislúchajúce prenajímanej časti sa do daňových výdavkov prenajímateľa zahrňujú najviac do výšky príjmov z prenájmu tohto majetku za príslušné zdaňovacie obdobie. 

Zdôvodnenie: 
Z pôvodne navrhovaného znenia novely nie je jednoznačné ako postupovať u majetku, ktorého časť sa používa na podnikanie a časť sa prenajíma (napr. budovy, stožiare, a pod.).  	Z 	N 	Ak sa majetok prenajíma iba z pomernej časti, tak aj všetky výdavky si k nemu daňovník uplatňuje iba v pomernej časti.  	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 35 - § 19 ods. 3 písm. n): 
Navrhujeme tento bod vypustiť a ponechať pôvodné znenie. V princípe si však myslíme, že limit na takýto typ výdavku by nemal existovať. 

Zdôvodnenie: 
Je dosť zarážajúce, že v súčasnom období, kedy v rámci celosvetovej situácie je potrebná podpora pre podnikateľov (hlavne tých, ktorí sú rozhodujúci pre ekonomiku SR – veľkí podnikatelia) od rôznych právnický osôb hlavne medzinárodného charakteru, by títo podnikatelia boli limitovaní výškou 30 000 EUR (zníženie oproti súčasnému limitu o 36 388 EUR !) a to hlavne v období, keď sa všetky náklady na vykonávané činnosti aj v týchto právnických osobách zvyšujú a preto sa zvyšujú medziročne aj príspevky im platené. Slovenskí podnikatelia potrebujú takúto podporu a potrebujú byť súčasťou takýchto medzinárodných združení, aby v celosvetovej konkurencii boli schopní uspieť, a tým zabezpečiť aj pre Slovensko odvod dane. 
 	Z 	N 	Neobmedzený počet nepovinných členských príspevkov neopodstatnene znižuje základ dane daňovníka. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 36 - § 19 ods. 3 písm. p): 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť a ponechať pôvodné znenie. 

Zdôvodnenie: 
Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu za vymáhanie maximálne do výšky 50% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov. V mnohých prípadoch vymoženie pohľadávky znamená „koniec“ starostlivosti daňovníka o túto pohľadávku, a tým aj „koniec“ vznikajúcim nákladom na takúto činnosť. 	Z 	N 	Sprostredkovateľská provízia v rovnakej výške ako vymožená pohľadávka stráca svoje ekonomické opodstatnenie. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 39 - § 20 ods. 9 písm. a): 
Navrhujeme vypustiť z navrhovaného znenia text „nevyfakturované dodávky a služby“ a ponechať ho v § 20 ods. 9 písm. a). 

Zdôvodnenie: 
V prvom rade je potrebné povedať, že na strane priznania výnosov je každý daňovník povinný zahrnúť do zdaniteľných výnosov a teda aj základu dane všetky uskutočnené dodávky tovaru a služieb v rámci zdaňovacieho i účtovného obdobia, aj keby ich ešte nevyfakturoval. Z tohto hľadiska by bolo nespravodlivé, že na druhej strane príjemca týchto dodávok si nemôže zahrnúť do daňových výdavkov dodávky, ktoré mu boli skutočne v danom zdaňovacom a účtovnom období poskytnuté a navyše, ak podľa účtovných predpisov musí na tieto dodávky tvoriť rezervy. Ide tu o dodržanie základného princípu pre daňové účely, a to princípu vecnej a časovej súvislosti výdavku (nákladu) alebo výnosu so zdaňovacím obdobím. Okrem toho toto ustanovenia prináša opätovne neúnosnú administratívnu záťaž pre daňovníkov a vyššie náklady v prípade systémových riešení sledovania. 	Z 	N 	Podľa súčasného znenia zákona je daňovým výdavkom tvorba rezervy na nevyfakturované dodávky, pričom použitie tejto rezervy už nie je daňovým výdavkom. Navrhovaným znením sa teda uzná až úhrada nevyfakturovaných dodávok, čo znamená že v zásade dôjde len k posunu uznania výdavku do zdaňovacieho obdobia, v ktorom boli dodávky a služby zaplatené. 
Uvedené je zapracované aj v kontexte navrhovaného znenia § 17 ods. 19, t.j. výdavkov uznávaných až po zaplatení. 
 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 44 - § 21 ods. 2 písm. m): 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Odôvodnenie pri časti „K bodu 21“, vrátane nasledovného: 
Nevidíme dôvod na to, aby zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania u dlžníka neboli daňovým výdavkom, pričom u veriteľa sú zdaniteľným výnosom, a to bez ohľadu na to, či bola úhrada prijatá alebo nie. Zmluvné sankcie sú bežnou súčasťou obchodných vzťahov. Aj pri maximálnom úsilí daňovníka nie je vždy možné vyhnúť sa takýmto sankciám, pričom mnohokrát je daňovník penalizovaný za to, čo nemohol ovplyvniť (napr. platobná neschopnosť v stavebníctve). Toto nové ustanovenie penalizuje daňovníkov dvakrát.  	Z 	N 	Navrhovaná úprava je v záujme posilnenia platobnej disciplíny dlžníkov. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 46 - § 21a: 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Zdôvodnenie: 
V tomto smere už boli viaceré zmeny – tento princíp už aj bol zavedený a potom sa zistilo, že to neprinieslo žiaduci efekt. Okrem toho tu môže vzniknúť konflikt vo väzbe na transferové oceňovanie, keď na jednej strane pri poskytnutí úveru bude požadovaná patričná miera úrokovej sadzby a na druhej strane u príjemcu úveru nebude tento úrok daňovo uznateľný. 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 50 - § 24 ods. 8: 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 

Odôvodnenie pri časti „K bodu 31“. 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou sa odstraňuje rozpor medzi uplatňovaníám daňových výdavkov v plnej výške a paušálnymi výdavkami vo výške 80 %. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 53 - § 26 ods. 1: 
Navrhujeme ponechať pri odpisovej skupine 6 dobu odpisovania na súčasných 20 rokov. 

Zdôvodnenie: 
Štandardné financovanie výstavby administratívnych a obchodných budov je na obdobie 10-15 rokov. V rámci neho má developerská spoločnosť výdavky vo forme splátky istiny, ktoré nateraz boli z pohľadu daňových výdavkov kompenzované odpismi. Predĺžením doby odpisovania na 40 rokov vznikne nesúlad , kde časovanie výdavkov v súvislosti so splátkou istiny nebude kompenzované daňovými odpismi budovy. Domnievame sa, že táto skutočnosť môže mať výrazný negatívny vplyv na developerské spoločnosti. Nerozumieme celkom dôvodom pre tak diametrálny rozdiel medzi výrobným a nevýrobným priestorom z pohľadu doby odpisovania (v návrhu zákona je ponechaná doba 20 rokov pre odpisovú skupinu 5, do ktorej spadajú aj výrobné haly. Pokiaľ je cieľom zvýhodňovať výrobné podniky, tak je to v konflikte so zámerom budovať znalostnú ekonomiku. 	Z 	N 	Daňová doba odpisovania u nevýrobných budov sa zosúladi s dobou odpisovania budov členských štátov EÚ. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 55 - § 26 ods. 3: 
Navrhujeme vypustiť túto zmenu a ponechať ustanovenie § 26 ods. 3 v pôvodnom znení. 

Zdôvodnenie: 
Možnosť výberu spôsobu odpisovania je pre daňovníka snáď najvýznamnejší nástroj daňovej optimalizácie a plánovania, ktorého cieľom u poctivých daňovníkov je nevytvárať si daňové straty, a tým odvádzať daň pre štát. Rovnako to motivuje daňovníkov k vytváraniu prostriedkov pre ďalší rozvoj podnikania tak, aby bol konkurencieschopný na trhu (modernizácia, rekonštrukcia a pod.). Nechápeme preto dôvody na túto zmenu, ktorá opäť limituje daňovníka. 	Z 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 75 - § 52zd bod (6): 
Navrhujeme upraviť znenie tohto ustanovenia nasledovne: 
„Postup podľa § 26 ods. 3 v znení účinnom od 1. januára 2015 sa použije na hmotný majetok uvedený do užívania po 31.12.2014. 

Zdôvodnenie: 
Retrospektíva, ktorú zavádza navrhovaná novela v tejto časti, je v rozpore so samotným ustanovením § 26 ods. 3 zákona, ktorý hovorí o tom, že spôsob odpisovania, ktorý určí daňovník pre každý novoobstaraný majetok, nemožno zmeniť po celú dobu jeho odpisovania. 
Okrem toho by to prinieslo opätovne ďalší zmätok pri odpisovaní ako tomu bolo napr. v roku 2012, keď sa odpis v prvom roku počíta iba vo výške pomernej časti podľa mesiacov užívania majetku, ale pre účely vyčíslenia zostatkovej ceny v ďalších rokoch sa berie do úvahy teoretický nekrátený odpis v prvom roku. 	Z 	N 	Ustanovenie nadobúda účinnosť k 1. 1. 2015, prvýkrát sa uplatní za rok 2015 a spätne výdavky za rok 2014 sa neupravujú. 	
AMCHAM 	K čl. I, bodu 77 – Príloha č. 6: 
Navrhujeme buď spresniť položku 18 „Ostatné nezaradené“ číslom KP alebo ju vypustiť, pretože takto uvedená položka je neaplikovateľná v praxi – nikto nevie, čo sa pod tým myslí. 

Zdôvodnenie: 
Nie je prípustné, aby v zákone bolo určené tzv. „vrece“, do ktorého je možné zaradiť čokoľvek podľa subjektívneho názoru daňovníka, či daňového úradníka, či súdu a pod. Zákon musí byť presný, jasný a adresný a schopný aplikovania v praxi. 	Z 	N 	Do uvedenej položky je možné zahrnúť také druhy hmotného majetku, ktoré sa využívajú aj na osobnú spotrebu a nie sú uvedené v bodoch 1 až 17. 	
SKAU 	Pripomienky k ZoDP  
Daň z príjmov - novela od 1.1.2015: 

K bodu 21: 
Pripomienka zásadná ! 
Návrh na zmenu: 
§17 ods. 19 
c) náklady na marketingové a iné štúdie, náklady na prieskum trhu a náklady na získanie noriem a certifikátov, zahrnované rovnomerne počas 24 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník tieto náklady zaplatil. 
Zdôvodnenie: 
Dve kritéria na uplatnenie výdavku do ZD – zaplatenie a postupné časové zahrňovanie spôsobí problém uznania nákladu v prípade, ak by náklad nebol zaplatený, ale by sa mal rovnomerne zahrňovať do nákladov. 
Zároveň navrhujeme skrátiť lehotu rovnomerného uplatňovania na 24 mesiacov z dôvodu posunu možnosti uplatňovania až po zaplatení. 

K bodu 26.: 
Pripomienka obyčajná: 
Návrh na zmenu: 
§19 ods.1 posledná veta: 
Limitované výdavky nie sú výdavky (náklady) zamestnávateľa vyplácaného zamestnancovi ako zdaniteľný príjem podľa § 5 ods. 1 za podmienok ustanovených osobitným predpisom,89)“. 

Zdôvodnenie: 
Vsunutie tejto časti vety do § 19 / 1 druhej vety spôsobujú výkladové nejasnosti a priamo nestanovovali definovanie týchto výdavkov za uznané tak, ako to vyplýva z dôvodovej správy. Preto navrhujeme, aby to bolo do § 19 ods. 1 uvedené ako samostatná veta. 

K bodu 29: 
Pripomienka obyčajná: 
Návrh na zmenu: 
V § 19 ods. 2 písm. h) uvádzacia veta znie: „výdavok (náklad) do výšky 
- odpisu menovitej hodnoty pohľadávky,1) ktorá bola zahrnutá do zdaniteľných príjmov alebo jej neuhradenej časti vrátane úrokov z omeškania a poplatkov z omeškania a iných platieb, ktoré zvyšujú pohľadávku z dôvodu oneskorenej úhrady (ďalej len „príslušenstvo“), ak je toto príslušenstvo zahrnuté do základu dane podľa § 17 ods. 19, 
- alebo výdavok do výšky odpisu postupníkom uhradenej obstarávacej ceny pohľadávky nadobudnutej postúpením alebo dlžníkom neuhradenej časti u daňovníka zisťujúceho základ dane podľa § 17 ods. 1 písm. b) a c), 
- alebo u daňovníka, ktorý účtoval v sústave podvojného účtovníctva a zmenil spôsob účtovania na účtovanie v sústave jednoduchého účtovníctva pri pohľadávkach už zahrnutých do príjmov v predchádzajúcich zdaňovacích obdobiach, v ktorých účtoval v sústave podvojného účtovníctva, ak“. 

Zdôvodnenie: 
Text v tejto podobe presnejšie a jasnejšie vyjadruje rôzne druhy výdavkov. Jedná sa iba o formálne rozdelenie vety bez dopadu na jej význam. 

K bodu 44: 
Pripomienka obyčajná: 
Návrh na zmenu: 
V § 21 ods. 2 písmeno m) znie: 
„m) paušálne náhrady nákladov spojených s uplatnením pohľadávok,78a) zmluvné pokuty za omeškanie platby alebo poplatky z omeškania platby a úroky z omeškania u dlžníka.“. 

Zdôvodnenie: 
Celý ods. sa týka sankcií veriteľa voči dĺžnikovi, preto navrhujeme definíciu zmluvných pokút a poplatkov spresniť. 

K bodu 77: 
Pripomienka zásadná : 
Návrh na zmenu: 
Navrhujeme vypustiť bod 18 

Zdôvodnenie: 
Nakoľko zákon presne vyčleňuje, aký majetok sa bude posudzovať nie je správne, aby tam boli i položky ďalšie presne nešpecifikované. 

 	O 	ČA 	Do zákona bude doplnený odkaz na zákon č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení neskorších predpisov, pričom marketingové štúdie sú obsiahnuté § 37 ods. 12 v Postupoch účtovania pre podnikateľov účtujúcich v sústave podvojného účtovníctva. Výnimkou sú normy a certifikáty, ktoré sa budú zahrňovať do základu dane počas trvania ich platnosti, najviac počas 36 mesiacov. Lehota sa počíta od zaplatenia, nie od zaúčtovania. 
Navrhované znenie § 21 ods. 2 písm. m) zákona podporuje platobnú disciplínu medzi podnikateľskými subjektami. 
K prílohe č. 6 (položka 18) - do uvedenej položky je možné zahrnúť také druhy hmotného majetku, ktoré sa využívajú aj na osobnú spotrebu a nie sú uvedené v bodoch 1 až 17. 	
SKDP 	K čl. I bod 1. §2 písm. i) 
Navrhujeme úplne vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Úpravu definície všeobecného testu daňovej uznateľnosti nepovažujeme za vhodnú s ohľadom na cieľ, ktorý chce zákonodarca dosiahnuť. Obmedzenie daňovej uznateľnosti výdavkov, ktoré majú charakter osobnej potreby už je zakotvené v návrhu osobitného ustanovenia § 19 ods. 2 písm. t. Zavedenie formulácii "môže mať charakter" a "v primeranej výške k dosiahnutým zdaniteľným príjmom" otvára priestor pre svojvoľnú interpretáciu. Otázna je aj otázka posudzovania primeranosti k dosiahnutým príjmom, nakoľko predmetné znenie nezohľadňuje príjmy, ktoré môžu byť dosiahnuté v budúcnosti. 
 	Z 	ČA 	Doplnená definícia v nadväznosti na prílohu č. 6. 	
SKDP 	K čl. I bod 5. §5 ods. 1 písm. h) 
Navrhujeme vypustiť slová „a zamestnávateľ je povinný postupovať počas celého zdaňovacieho obdobia rovnako u všetkých zamestnancov“ 
Odôvodnenie: 
V prípade, že bude mať zamestnávateľ na výber, je pravdepodobnejšie, že toto ustanovenie bude (aspoň pri niektorých nepeňažných benefitoch) využívať. Využívanie pri všetkých nepeňažných benefitoch je menej pravdepodobné keďže zvyšuje náklady zamestnávateľa. 

Ďalej navrhujeme spresniť vzorec pre výpočet sumy navýšenia nepeňažného plnenia - údaj PP – úhrn sadzieb pre platenie povinného poistného a príspevkov platených zamestnancom, keďže nezohľadňuje niektoré prípady. 
Odôvodnenie: 
Vzorec pre výpočet sumy navýšenia nepeňažného plnenia - údaj PP – úhrn sadzieb pre platenie povinného poistného a príspevkov platených zamestnancom je potrebné spresniť keďže: 
• nezohľadňuje ustanovenia zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení - 
§140 - vylúčenie povinnosti platiť poistné poistencom a zamestnávateľom, napr. zamestnanec je dočasne práceneschopný celý mesiac , t.j. počet dní poistenia = 0, poistné na SP = 0, resp. má upravený vymeriavací základ pre platenie poistného podľa počtu dní poistenia, 
§ 26 - prerušenie povinného poistenia, 
• nezohľadňuje prípady, ak by zamestnanec dosiahol maximálny vymeriavací základ aj bez zúčtovaného NPP, 
Zároveň je potrebné doplniť postup v prípade spätného priznania, resp. odňatia dôchodku (napr. starobného, invalidného...) t.j. či bude potrebné spätne prepočítať sumu pôvodne navýšeného nepeňažného plnenia 
V osobitnej časti dôvodovej správy sa uvádzajú skupiny osôb na ktoré sa nebude vzťahovať navýšenie nepeňažného príjmu (poberateľ predčasného starobného dôchodku, starobného dôchodku, výsluhového dôchodku po dovŕšení dôchodkového veku). Navrhujeme zjednotenie postupu u všetkých vystúpených zamestnancov s možnosťou kompenzácie dane a odvodov na sociálne a zdravotné poistenie. 

V niektorých prípadoch nie je vyslovene spoločensky vhodné, aby zamestnávateľ žiadal zaplatenie dane od príjemcu nepeňažného príjmu (napr. chce ho odmeniť pri príležitosti životného jubilea a bolo by nevhodné žiadať od neho zaplatenie dane), ale nebude to chcieť robiť u všetkých zamestnancov a vo všetkých prípadoch – hlavne z dôvodu efektívnosti - nezvyšovania nákladov, čím vlastne sleduje aj neznižovanie základu dane z príjmov, čo je pre štát výhodné. Preto odporúčame ponechať voľbu metódy podľa jednotlivých prípadov na zamestnávateľa – na jeho posúdení vhodnosti a efektívnosti. 

 	O 	N 	Navrhovaná úprava má zabezpečiť rovnaký spôsob zdanenia nepeňažného plnenia voči všetkým zamestnancom v rámci jedného zdaňovacieho obdobia. 	
SKDP 	K čl. I bod 5. §5 ods. 1 písm. h) 
Navrhujeme ustanovenie „nepeňažné plnenie poskytnuté ... zamestnancov“ zaradiť do zoznamu príjmov §5 ods. 1 ako separátne písmeno. 
Odôvodnenie: 
Zdanenie nepeňažných príjmov zamestnancov nemá svojou podstatou nič spoločné s príjmom z obslužného a je preto mätúce mať tieto dva odlišné druhy príjmu v jednom písmenku. 
 	O 	A 	Presunuté do § 5 ods. 3 písm. d). 	
SKDP 	K čl. I bod 5. §5 ods. 1 písm. h) 
Navrhujeme doplniť znenie ustanovenia o zdanení nepeňažných príjmov aj o zdanenie peňažných príjmov a to doplnením slova „peňažné“ pred slová „nepeňažné plnenie“. 
Odôvodnenie: 
Zamestnávateľ sa môže rozhodnúť poskytnúť svojim zamestnancom aj sumu, ktorú si stanoví tzv. „v čistom“. V praxi k tomu dochádza najmä pri vysielaní zamestnancov a ide zvyčajne o tzv. „assignment allowances“ (akýsi bonus, kompenzujúci útrapy zamestnanca vyvstávajúce z jeho vyslania). To znamená, že zamestnancova zvyčajnú čistá mesačná mzda bude navýšená o určitú fixnú sumu a zamestnávateľ sa týmto zaväzuje, že pokryje pri výplate tejto sumy príslušnú daň aj prípadné odvody. V tejto súvislosti je potom potrebné poupraviť aj spôsob výpočtu navýšeného príjmu tak, aby boli uhradené všetky daňové aj odvodové povinnosti zamestnanca (viď komentár nižšie k formulácii spôsobu výpočtu navýšeného príjmu). 
 	O 	N 	Zamestnávateľ sa môže dohodnúť so zamestnancom o takej výške odmeny, ktorá bude zohľadňovať tzv. "assignment allowances". 	
SKDP 	K čl. I nový bod - §5 ods. 3 písm. a) 
Navrhujeme pojem „vstupná cena“ v celkom odseku nahradiť pojmom „vstupná cena znížená o sumu odpisov, o ktorú sa zvýšil základ dane ak bol daňovník povinný postupovať podľa §17 ods. 34“ 
Odôvodnenie: 
Vzhľadom na to, že pri autách nad EUR 48,000 môžu vzniknúť daňovníkom nedaňové náklady, bolo by spravodlivé tieto nedaňové náklady nezahŕňať do vstupnej ceny motorového vozidla pre účely zdanenia zamestnancov. 
 	O 	N 	Vstupná cena na účely tohto ustanovenia sa postupne medziročne znižuje o 12,5 %. 	
SKDP 	K čl. I bod 10. § 8 ods. 5 písm. f) 
Navrhujeme slová „úroky z hypotekárneho úveru37b) alebo stavebného úveru37c)“ nahradiť slovami „úroky z úveru“ prípadne „úroky z úveru poskytnutého bankami a pobočkami zahraničných bánk“. 
Odôvodnenie: 
Forma a druh úveru by nemali mať vplyv na daňovú uznateľnosť úrokov pokiaľ daňovník preukáže súvislosť s obstaraním majetku. V opačnom prípade pôjde o diskrimináciu jednej formy financovania pred inou formou financovania. V prípade, že zámerom zákona je boj proti nebankovým spoločnostiam, navrhujem do zákona doplniť referenciu, že poskytovateľom úveru je banka prípadne pobočka zahraničnej banky. 
 	O 	N 	Navrhované ustanovenie spresňuje doteraz zaužívanú prax uznávania úrokov z týchto úverov, nakoľko iba tieto úvery sa preukázateľne vzťahujú na konkrétnu nehnuteľnosť. 	
SKDP 	K čl. I bod 16. § 17 ods. 3 písm. g) 
Navrhujeme ponechať súčasné znenie §17 odsek 3 písm. g) 
Odôvodnenie: 
Podľa súčasného znenia §17, odsek 3, písm. g) sa do základu dane nezahŕňa príjem prislúchajúci k výdavku (nákladu), ktorý nebol uznaný za daňový výdavok podľa § 19, ktorý bol daňovník povinný účtovať. Toto ustanovenie vnáša do zákona a daňového systému spravodlivosť v tom zmysle, že ak si nejaký výdavok nemôže od základu dane odpočítať, potom výnosy súvisiace s takýmto nedaňovým výdavkom nebudú zdanené. Zrušenie tohto ustanovenia by viedlo k dvojitému zdaneniu niektorých prípadov, čo sa prieči základnej zásade zdaňovania daňou z príjmov – a to aj v medzinárodnom meradle – preto sú uzatvárané medzi štátmi aj zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia. Táto časť zákona dodáva daňovníkom právnu istotu, že v prípade nedaňových nákladov sú súvisiace výnosy nezdaniteľné. Zrušenie tohto ustanovenia by zmenilo základné princípy zdaňovania daňou z príjmov, ktoré boli v Slovenskej republike dlhodobo uplatňované. Navyše zavedenie tohto ustanovenia s aplikáciou od 1.1.2015 by znamenalo porušenie princípu právnej istoty – napr. v čase vzniku nedaňového nákladu v roku 2014 daňovník predpokladá, že súvisiaci výnos bude nezdaniteľný, no zmenou zákona by takýto príjem bol od 1.1.2015 zdaniteľný. 
Ak napríklad daňovníkovi vznikne škoda alebo manko a daňovník neprijme v zdaňovacom období, kedy škoda alebo manko vznikli, príslušnú náhradu ale prijme túto náhradu až v nasledujúcom zdaňovacom období, na základe doterajšieho znenia zákona mohol daňovník takúto náhradu nezahrnúť do základu dane. 
 	Z 	ČA 	Zavedenie navrhovanej úpravy len pre majetok uvedený v prílohe č. 6 zákona. 	
SKDP 	K čl. I bod 16, §17, odsek 3, písm. g) 
Navrhujeme bod 16 z novely vypustiť. 
Odôvodnenie: 
V prípade zmarených investícií prichádza u daňovníka ku nákladu bežného obdobia. Nevidíme dôvod prečo by sa daňové a účtovné náklady v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na základ dane v rozmedzí 36 mesiacov nie je žiadny. 
 	O 	N 	Zmarené investície sa vzťahujú k hmotnému majetku, ktorého obstarávacia cena sa zahŕňa do daňových výdavkov postupne vo forme odpisov, preto aj náklady na takéto nerealizované investície sa zahrnú do základu dane postupne počas navrhovanej doby. 	
SKDP 	K čl. I bod 17 a 18 - § 17 ods. 5 a § 18 a § 17 ods.6 
Navrhujeme body 17 a 18 z novely vypustiť 
Odôvodnenie: 
Vzhľadom na rozsah spracovania potrebnej dokumentácie a skutočnosti, že v rámci tuzemských závislých osôb sú všetky tieto osoby zdaňované v SR a Finančná správa SR má priamy dohľad a vplyv na tieto subjekty, javí sa zavedenie transferového oceňovania aj pri tuzemských závislých osobách ako neúmerné administratívne zaťaženie daňovníkov, ktorí sú v súčasnosti už aj tak dosť administratívne zaťažovaní napr. v takej rozsiahlej oblasti, akou je DPH. 
Vzhľadom na existujúcu legislatívu (t.j. transferové oceňovanie len na zahraničnej úrovni) nemajú momentálne tuzemskí daňovníci evidenciu či ich ceny zodpovedajú trhovým cenám. Vypracovanie takejto evidencie a prípadná úprava existujúcich zmluvných vzťahov, tak aby vyhovovala požiadavkám transferového oceňovania si vyžaduje nie len dlhšie časové obdobie ale hlavne dodatočné náklady, ktoré nie sú efektívne vzhľadom na to, že v konečnom dôsledku sú všetky Navrhujeme body 17 a 18 z novely vypustiť 
Odôvodnenie: 
Vzhľadom na rozsah spracovania potrebnej dokumentácie a skutočnosti, že v rámci tuzemských závislých osôb sú všetky tieto osoby zdaňované v SR a Finančná správa SR má priamy dohľad a vplyv na tieto subjekty, javí sa zavedenie transferového oceňovania aj pri tuzemských závislých osobách ako neúmerné administratívne zaťaženie daňovníkov, ktorí sú v súčasnosti už aj tak dosť administratívne zaťažovaní napr. v takej rozsiahlej oblasti, akou je DPH. 
Vzhľadom na existujúcu legislatívu (t.j. transferové oceňovanie len na zahraničnej úrovni) nemajú momentálne tuzemskí daňovníci evidenciu či ich ceny zodpovedajú trhovým cenám. Vypracovanie takejto evidencie a prípadná úprava existujúcich zmluvných vzťahov, tak aby vyhovovala požiadavkám transferového oceňovania si vyžaduje nie len dlhšie časové obdobie ale hlavne dodatočné náklady, ktoré nie sú efektívne vzhľadom na to, že v konečnom dôsledku sú všetky tuzemské osoby zdanené v rámci Slovenskej republiky. 
V prípade, že toto ustanovenie je do zákona navrhované ako súčasť boja proti daňovým únikom, nie je to účelné a je nadbytočné vzhľadom na to, že už v súčasnosti môže správca dane pri neúmerne nízkych výnosoch využiť §2, písm. c) podľa ktorého by príjmy mali byť ocenené cenami bežne používanými v mieste a čase plnenia prípadne ustanovenia týkajúce sa účelového obchádzania daňovej povinnosti. 
Napríklad v prípade bánk mnohé banky zakladajú samostatné dcérske spoločnosti s cieľom zefektívnenia interných procesov. Založenie dcérskej spoločnosti podlieha schvaľovaniu NBS a nie je „svojvoľné“. Pokiaľ dcérska spoločnosť poskytuje banke napríklad IT služby, odmeňovanie dcérskej spoločnosti nie je na trhovej úrovni bežných IT spoločností ale viac-menej na úrovni nákladov dcérskej spoločnosti keďže takto vytvorené dcérske spoločnosti sa chápu len ako „odčlenená súčasť“ banky. 

V prípade, že nebudú tieto body vypustené z novely, navrhujeme upraviť už vydané Opatrenie k transferovému oceňovaniu tak, aby sa vzťahovalo rovnako na zahraničné aj tuzemské osoby. 
 	O 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. 	
SKDP 	K čl. I bod 19 a 20 - § 17 ods. 8  
Navrhujeme body 19 a 20 z novely vypustiť a ponechať § 19 ods. 2 písm. i) v súčasnom znení. 
Odôvodnenie: 
Odôvodnenie je uvedené pri časti „k bodu 30“ 
 	O 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 	
SKDP 	K čl. I bod 21 - § 17 ods. 19 písm. c)  
V prípade vymenovaných nákladov (marketingových a iných štúdií atď.) prichádza u daňovníka ku nákladu bežného obdobia. Nevidíme dôvod prečo by sa daňové a účtovné náklady v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na základ dane v rozmedzí 36 mesiacov nie je žiadny. 
V prípade, že bude písmeno c) ponechané, je potrebné definovať pojem „iné štúdie“ vzhľadom na to, že príliš široké definovanie vyvoláva právnu neistotu. Napríklad aj poradcovia vypracúvajú rôzne analýzy či štúdie. Pri nedefinovaní pojmu „iné štúdie“ a nebude zrejmé, či sa takéto náklady budú posudzovať ako poradenstvo alebo ako „iné štúdie“. 
V prípade, že bude písmeno c) ponechané, prichádza ku konfliktu dvoch princípov – jednak zahrnutie do nákladov rovnomerne počas 36 mesiacov od účtovania a jednak až po zaplatení. 
Pokiaľ napríklad ku zaplateniu príde sedem mesiacov po zaúčtovaní, je zrejmé, že počas prvých šesť mesiacov nie je možné uplatniť daňový náklad. Ak sa zaplatí počas siedmeho mesiaca potom by malo byť definované, že v mesiaci si daňovník môže uplatniť náklad za všetkých sedem mesiacov, lebo nie je možné splniť navrhované znenie „rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník účtuje o náklade“. 
 	Z 	ČA 	Do zákona bude doplnený odkaz na zákon č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve v znení neskorších predpisov, pričom marketingové štúdie sú obsiahnuté § 37 ods. 12 v Postupoch účtovania pre podnikateľov účtujúcich v sústave podvojného účtovníctva. Výnimkou sú normy a certifikáty, ktoré sa budú zahrňovať do základu dane počas trvania ich platnosti, najviac počas 36 mesiacov. Lehota sa počíta od zaplatenia, nie od zaúčtovania. 	
SKDP 	K čl. I bod 21 - § 17 ods. 19 písm. d)  
Navrhujeme písmeno d) z novely vypustiť alebo doplniť (viď. Nižšie) 
Odôvodnenie: 
Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu maximálne do výšky 10% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov medzi daňovníkmi pretože v mnohých oblastiach sú provízie vo výške viac ako 10% bežnou obchodnou praxou. Rozdielne reálne trhové úrovne provízií teda spôsobujú konflikt tohto navrhovaného ustanovenia s ustanoveniami týkajúcimi sa oceňovania transakcií trhovou cenou (napr. § 17 ods. 5). 

Pojem „hodnota sprostredkovaného obchodu“ nie je dostatočne definovaný. Okrem obvyklých provízií platených ako % z obchodu sú na trhu bežné napríklad aj provízie za uzatvorenú zmluvu (bez ohľadu objem obchodu) či „všeobecné provízie“ napríklad za exkluzivitu, ktoré však majú svoje ekonomické opodstatnenie. 

Cieľom sprostredkovania je zároveň „získať klienta“ a v mnohých prípadoch klient následne (bez účasti sprostredkovateľa) uzatvorí priamo ďalšie obchody / zmluvy s poskytovateľom. Na tomto má ale určitú zásluhu aj sprostredkovateľ, ktorý prvotne klienta získal. Preto by bolo spravodlivé pri objeme sprostredkovaných obchodov zohľadňovať aj budúce obchody toho istého klienta. To je však v praxi nemožné a neefektívne, vzhľadom na to, že daňovník nevie dokázať kedy existuje a kedy neexistuje priame prepojenie medzi vyplatenou províziou a budúcimi obchodmi. Preto je vhodné navrhované ustanovenie z novely vypustiť, aby neprišlo ku problémom pri aplikácii. 

V niektorých prípadoch je sprostredkovanie riešené priamo v osobitnom predpise, ktorý stanovuje Navrhujeme písmeno d) z novely vypustiť alebo doplniť (viď. Nižšie) 
Odôvodnenie: 
Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu maximálne do výšky 10% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov medzi daňovníkmi pretože v mnohých oblastiach sú provízie vo výške viac ako 10% bežnou obchodnou praxou. Rozdielne reálne trhové úrovne provízií teda spôsobujú konflikt tohto navrhovaného ustanovenia s ustanoveniami týkajúcimi sa oceňovania transakcií trhovou cenou (napr. § 17 ods. 5). 

Pojem „hodnota sprostredkovaného obchodu“ nie je dostatočne definovaný. Okrem obvyklých provízií platených ako % z obchodu sú na trhu bežné napríklad aj provízie za uzatvorenú zmluvu (bez ohľadu objem obchodu) či „všeobecné provízie“ napríklad za exkluzivitu, ktoré však majú svoje ekonomické opodstatnenie. 

Cieľom sprostredkovania je zároveň „získať klienta“ a v mnohých prípadoch klient následne (bez účasti sprostredkovateľa) uzatvorí priamo ďalšie obchody / zmluvy s poskytovateľom. Na tomto má ale určitú zásluhu aj sprostredkovateľ, ktorý prvotne klienta získal. Preto by bolo spravodlivé pri objeme sprostredkovaných obchodov zohľadňovať aj budúce obchody toho istého klienta. To je však v praxi nemožné a neefektívne, vzhľadom na to, že daňovník nevie dokázať kedy existuje a kedy neexistuje priame prepojenie medzi vyplatenou províziou a budúcimi obchodmi. Preto je vhodné navrhované ustanovenie z novely vypustiť, aby neprišlo ku problémom pri aplikácii. 

V niektorých prípadoch je sprostredkovanie riešené priamo v osobitnom predpise, ktorý stanovuje maximálnu výšku provízie (napr. § 63e zákona č. 43/2004 Z.z.). Zákonné podmienky, ako aj dohľad zo strany NBS v tomto prípadne neumožňujú aby bola provízia vyplatená nad zákonom stanovenú výšku, teda jej ďalšie limitovanie z daňového hľadiska by bolo pre tieto subjekty nespravodlivé. 

Návrh zákona nerieši to, kedy je provízia daňovo uznateľná v prípade, že náklad na ňu je časovo rozlíšený, čo je častý prípad. Bolo by podľa návrhu uznateľných prvých 10%, ktoré by boli zaúčtované v nákladoch alebo v rámci každého roka 10%? 

Pre daňovníkov predstavuje dodatočnú administratívnu a finančnú záťaž upraviť systémy tak, aby dokázali sledovať plnenie týchto podmienok a mohli vôbec vyčísliť vplyv na základ dane. To nie je možné v tak krátkej dobe (k 1.1.2015). 

Zmluvné vzťahy so sprostredkovateľmi sú dlhodobé a nie je možné ich k 1.1.2015 upraviť tak, aby spoločnosti dokázali limitovať svoje nedaňové náklady. Navyše pri zmluvách uzatvorených v minulosti je uplatnenie od 1.1.2015 retrospektívne keďže pri uzatváraní zmlúv daňovníci počítali s tým, že náklad na sprostredkovanie bude daňový. V prípade, že by spoločnosti vedeli o nedaňovom náklade, zmluvu by pravdepodobne uzatvorili iným spôsobom. Ide teda zásah do existujúcich zmluvných vzťahov. 

Zároveň je nespravodlivé, že výnosy z provízií sa zdaňujú v celkovej výške pričom náklad je daňovo limitovaný. Pokiaľ bude náklad nedaňový, navrhujeme, aby aj výnos bol nezdaniteľný. 
 	Z 	A 	Úprava vykonaná u finančných inštitúcii a subjektov kolektívneho investovania. 	
SKDP 	K čl. I bod 21 - § 17 ods. 19 písm. d) 
Nakoľko sa popísaný problém týka obchodov uzatváraných zväčša v rámci sektorov regulovaných NBS, navrhujeme do ustanovenia § 17 ods. 19 písm. d) v prípade, že nebude vypustené, zahrnúť výnimku týkajúcu sa provízií vyplácaných špecifickými inštitúciami kde by sa za slová „z hodnoty sprostredkovaného obchodu“ doplnili nasledujúce slová: “s výnimkou odplát (provízií) za sprostredkovanie uhrádzaných poisťovňami alebo pobočkami zahraničných poisťovní, odplát za sprostredkovanie bankových produktov, produktov DDS a kolektívneho investovania a provízií vyplácaných na základe zákona o Finančnom sprostredkovaní a finančnom poradenstve.“ 

V prípade nezapracovania uvedenej výnimky je nevyhnutné jednoznačne vymedziť spôsob stanovenia odplaty (provízie) za sprostredkovanie vyplácanej poisťovňami a ostatnými vyššie uvedenými inštitúciami. 
Odôvodnenie: 
Uvedené ustanovenie sa javí ako prakticky obtiažne implementovateľné v prípade provízií za sprostredkovanie uhrádzaných poisťovňami sprostredkovateľom za uzatváranie poistných zmlúv. 

V uvedenom prípade poistných obchodov nie je jasné čo bude v zmysle predmetného ustanovenia považované za hodnotu sprostredkovaného obchodu t.j. na základe akého ukazovateľa bude poisťovňa posudzovať navrhovanú 10% hranicu z hodnoty sprostredkovaného obchodu. 

Z praktického pohľadu je uzatváranie poistných zmlúv prostredníctvom sprostredkovateľov najbežnejšou praxou uzatvárania poistných zmlúv a prípadné obmedzenie výšky provízií (maximálne 10% z hodnoty sprostredkovaného obchodu) môže negatívne ovplyvniť fungovanie samotného trhu s poistnými produktmi. 

Uvedené ustanovenie taktiež nezohľadňuje skutočnosť, že náklady viažuce sa k sprostredkovateľským províziám sa v niektorých prípadoch časovo rozlišujú a teda zahŕňajú do výsledku hospodárenia postupne a nie jednorázovo. Avšak samotné naviazanie zahŕňania provízii do základu dane na ich zahrnutie vo výsledku hospodárenia by z praktického hľadiska nebolo implementovateľné a preto navrhujeme zvážiť stanovenie všeobecnej výnimky z posudzovania provízií na základe ich úhrady, ktorá by sa týkala predovšetkým poisťovní. 

Ďalšiu úpravu navrhujeme z nasledovných dôvodov: 
- banky a iné finančné inštitúcie (správcovské spoločnosti, poisťovne a pod.) uhrádzajú sprostredkovateľské odmeny bez zbytočného odkladu, 
- pri sprostredkovaní bankových produktov typu sprostredkovanie otvorenia bežného účtu, kreditných a debetných účtov, poistenia bankových produktov ap. je komplikované určiť hodnotu sprostredkovaného obchodu pre porovnanie výšky odmeny k hodnote sprostredkovaného obchodu. 
- finančných sprostredkovateľov upravuje špeciálny zákon o finančnom sprostredkovaní 
- činnosť finančných inštitúcií je upravená zákonom a kontrolovaná NBS 
 	Z 	A 	Úprava vykonaná u finančných inštitúcii a subjektov kolektívneho investovania. 	
SKDP 	K čl. I bod 21 - § 17 ods. 19 písm. e)  
Navrhujeme do tohto ustanovenia pridať vetu: „Pre účely tohto odseku je postačujúce ak povinnosti ustanovené v § 43 ods. 11 alebo § 44 ods. 3 daňovník splnil ku dňu podania daňového priznania za dané zdaňovacie obdobie“. 
Odôvodnenie: 
Navrhované znenie zákona nereflektuje, že napríklad povinnosť definovaná v § 43 ods. 11 sa plní pätnásteho dňa každého mesiaca za predchádzajúci kalendárny mesiac. Zároveň môže prísť k prípadom, kedy daňovník splní povinnosť neskôr (napr. dočasná platobná neschopnosť, omyl...). Preto navrhujeme, aby bolo postačujúce povinnosti splniť ku dňu podania daňového priznania. Samozrejme súvisiace penále za oneskorené platby môže správca ďalej aplikovať čo by však nemalo súvisieť s daňovou uznateľnosťou nákladu ako takého. 
 	O 	N 	Zámerom ustanovenia je obmedziť fiktívne platby plynúce daňovníkom štátov, voči ktorým SR nemá právny nástroj na zistenie skutočného vynaloženia výdavku a to tým, že sa uznateľnosť daňového výdavku podmieni faktickým splnením povinností podľa § 43 ods. 11 a § 44 ods. 3 zákona. Ak daňovník nesplní v stanovenej lehote uvedené povinnosti, daňový výdavok sa uplatní až v tom zdaňovacom období, v ktorom budú splnené obidve podmienky vymedzené v ustanovení § 17 ods. 19. 	
SKDP 	K bodu 24 - § 17 ods. 33, písm. b) 
Navrhujeme písmeno b) z novely vypustiť 
Odôvodnenie: 
Výnos pri spätnom prenájme majetku sa v zmysle účtovných predpisov časovo rozlišuje. Nevidíme dôvod prečo by sa daňové a účtovné výnosy v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na celkový základ dane v rozmedzí trvania spätného prenájmu nie je žiadny. 
 	O 	N 	Tak ako strata jednorázovo ovplyvňuje základ dane pri uzatvorení zmluvy o spätnom prenájme, rovnako sa jednorázovo zdaní aj výnosy plynúci z predaja tohto majetku. 	
SKDP 	K čl. I bod 25. § 17 ods. 34  
Navrhujeme za slová „základ dane“ vložiť slová „pred odpočtom daňovej straty“ 
Odôvodnenie: 
Z navrhovaného znenia nie je jasné, či sa má počítať zo základu dane pred odpočtom daňovej straty alebo zo základu dane po odpočte daňovej straty. 
 	O 	N 	Úprava nie je potrebná. Aj z platného znenia zákona jednoznačne vyplýva, že ide o základ dane pred uplatnením odpočtu daňovej straty. 	
SKDP 	K čl. I bod 25. § 17 ods. 35 
Navrhujeme pridať vetu: „Toto ustanovenie sa nepoužije v prípade spoločností, ktoré v rámci svojho podnikania poskytujú prenájom bez vopred dohodnutého práva kúpy prenajatej veci.“ 
Odôvodnenie: 
V prípade spoločností, ktoré poskytujú operatívny prenájom osobných automobilov navrhujeme nepoužiť ustanovenie vzhľadom na to, že prenájom automobilov je hlavným predmetom podnikateľskej činnosti týchto spoločností. 
 	O 	N 	Ustanovenie sa nedotýka prenajímateľa ale nájomcu. 	
SKDP 	K čl. I bod 29 - § 19 ods. 2 písm. h) 
Navrhujeme bod 29 z novely vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Pri poskytovaní úverov nie je istina súčasťou zdaniteľných príjmov. Avšak v prípade zlyhania dlžníka sa aj istina stáva nákladom daňovníka. Zároveň v súlade s § 17 ods. 27 (okrem daňovníka v konkurze) musia daňovníci zdaniť záväzky (vrátane nezaplatenej istiny) ak sú po splatnosti (20% po 360 dňoch, 50% po 720 dňoch a 100% po 1080 dňoch). Je preto nespravodlivé, ak pri zlyhaní dlžníka vo vymedzených prípadoch nebude môcť poskytovateľ úveru zahrnúť istinu do daňových výdavkov. 
Zároveň podľa § 19 ods. 2 písm. h) bude môcť poskytovateľ naďalej postupovať v prípade príslušenstva (ak bolo zahrnuté do zdaniteľných príjmov) bez ohľadu na zabezpečenie pohľadávky. Avšak pri istine bude musieť čakať na splnenie podmienok §19, odsek 2, písm. r) t.j. splnenie podmienok podľa § 20 ods. 4. Toto ustanovenie je však viazané maximálne na sumu, ktorá nie je krytá zabezpečením. V praxi nie je vždy určené, či sa zabezpečenie viaže na príslušenstvo alebo na istinu. Zo zákona nie je zrejmé, či daňovník môže určiť, že zabezpečenie sa viaže najskôr na príslušenstvo, uplatniť § 19 ods. 2 písm. h), úplne daňovo odpísať príslušenstvo a len zvyšok zabezpečenia aplikovať na istinu a uplatniť §19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4. 
Používané systémy daňovníkov neumožňujú rozdielne sledovanie istiny a príslušenstva a aplikáciu rozdielnych princípov pri opravných položkách respektíve odpise pohľadávok. 
V prípade istiny zlyhaného úveru ak dlžník splní podmienku § 19 ods. 2 písm. h), tak v súlade s účtovníctvom je zvyčajne potrebný 100% odpis pohľadávky vzhľadom na to, že sa neočakávajú budúce úžitky z tohto aktíva (pohľadávky). To znamená, že daňovník nemôže (z účtovných dôvodov) držať pohľadávku na súvahe a čakať 1080 dní na splnenie podmienok §19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4. Preto by sa zavedením tohto ustanovenia stali odpisy istiny pohľadávok do veľkej miery daňovo neuznateľnými napriek tomu, že nie je vinou poskytovateľa úveru, že dlžník definitívne zlyhal. 
V prípade obmedzenia daňovej uznateľnosti odpisu istiny prichádza ku výraznej diskriminácii bánk voči iným daňovníkom. Kým ostaní daňovníci majú v každom prípade možnosť daňovej uznateľnosti odpisu pohľadávky do nákladu, banky by de facto o možnosť odpisu istiny do daňových nákladov v prípade zlyhaných úverov definovaných v § 19 ods. 2 písm. h) (konkurz, nedostatok majetku atď.) prišli. Vzhľadom na existujúce daňové zaťaženie bánk vrátane chystanej dane z finančných transakcií sa toto ustanovenie javí ako ďalšie ustanovenie sťažujúce a znevýhodňujúce podnikanie vo finančnom sektore. 
Ustanovenie v navrhovanej podobe sa javí ako diskriminujúce v prípade daňovníkov, ktorých predmetom obchodnej činnosti je poskytovanie úverov (banky a inštitúcie poskytujúce spotrebiteľské úvery), nakoľko v prípade odpisu pohľadávok týkajúcich sa istiny úveru na základe niektorého z titulov uvedených v predmetnom ustanovení nebude možné uznať tieto odpisy pohľadávok za daňový výdavok v zmysle uvedeného ustanovenia, pretože neboli zahrnuté do zdaniteľných príjmov daňovníka. 
 	Z 	ČA 	Zapracovaná úprava pre daňovníkov, u ktorých poskytovanie pôžičiek nie je hlavným predmetom činnosti. 	
SKDP 	K čl. I bod 30 - § 19 ods. 2 písm. i) 
Navrhujeme ponechať § 19 ods. 2 písm. i) v súčasnom znení a navrhované znenie o výdavkoch pri prevádzkovateľoch hazardných hier zaradiť do zákona pod iným písmeno 
Odôvodnenie: 
Daňový odpis tzv. nemateriálnych pohľadávok po 720 dňoch po splatnosti je často využívaný v mnohých spoločnostiach a má svoje ekonomické opodstatnenie. V prípade pohľadávok do EUR 332 nie je efektívne investovať do ich vymáhania vo forme súdnych poplatkov či poplatkov za právnikov. Zároveň je vymožiteľnosť zvyčajne minimálna. V prípade, že by spoločnosť musela čakať na možnosť daňového odpisu až 1080 dní (§19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4), príde v mnohých prípadoch ešte pred uplynutím tejto doby k tomu, že z účtovných dôvodov je potrebné pohľadávku úplne odpísať (vzhľadom na to, že sa neočakávajú budúce úžitky z tohto aktíva) a daňovník tak príde o možnosť daňového nákladu (lebo nemôže čakať a držať pohľadávku na súvahe 1080 dní). 
 	O 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 	
SKDP 	K čl. I bod 31 k § 19 ods. 2 písm. l) 
Navrhujeme vypustiť bod 31 
Odôvodnenie: 
V prípade ak toto ustanovenie nebude vypustené z novely, je potrebné definovať pojem: „všetky súvisiace výdavky“ nakoľko tento pojem umožňuje neprimerane extenzívny výklad. 
 	O 	N 	Navrhovanou úpravou sa odstraňuje rozpor medzi uplatňovaním daňových výdavkov v plnej výške a paušálnymi výdavkami vo výške 80 % spotreby PHL. 	
SKDP 	K čl. I bod 32 § 19 ods. 2 písm. t)  
Navrhujeme vypustiť z novely 
Odôvodnenie: 
Navrhujeme ustanovenie vypustiť z dôvodov zvyšovania administratívy u daňovníkov ako aj z dôvodov sporov, akým spôsobom sa bude preukazovať používanie majetku aj na súkromné účely a v akom rozsahu. 

V prípade, že nebude vypustené navrhujeme upraviť znenie tohto ustanovenia nasledovne: 
„výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac do výšky 80 %; ak daňovník preukáže, že takýto majetok využíva vo vyššom rozsahu na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov, uplatní si výdavky v tomto rozsahu. 
 	O 	N 	Zákon zavádza maximálnu hranicu na uplatnenie daňového výdavku, ak sa majetok využíva aj na osobné účely. 	
SKDP 	K čl. I bod 33 - § 19 ods. 3 písm. a) 
Navrhujeme uvedené ustanovenie ponechať v pôvodnom znení. 
Odôvodnenie: 
Navrhované ustanovenie môže mať výrazne negatívny vplyv na prax zaužívanú v niektorých odvetviach priemyslu, predovšetkým v automobilovom priemysle. Je bežnou praxou (nielen v SR ale aj vo svete), že v prípade dodávateľsko-odberateľského vzťahu poskytne odberateľ dodávateľovi výrobkov aktívum zaradené v obchodnom majetku odberateľa bez akejkoľvek úhrady za jeho prenájom alebo je uhrádzaný prenájom v symbolickej sume. 

Uvedená znížená hodnota prenájmu/nulový prenájom je následne odzrkadlená v nižšej cene výrobku predávaného odberateľovi (prenajímateľovi). 

Z vyššie uvedených dôvodov navrhujeme ponechať uvedené ustanovenie v súčasnosti platnom znení vzhľadom na negatívne dopady hlavne v automobilovom priemysle. 
 	Z 	N 	Úprava nie je potrebná, pretože cena nájomného by mala zohľadňovať aj prípadnú cenu výrobku. 	
SKDP 	K čl. I nový bod - § 20 ods. 14 písm. c)  
Navrhujeme do ustanovenia § 20 ods. 14 písm. c) za slová „1080 dní,“ doplniť nasledovné: 

„sa zahrnie do výdavkov do výšky 100 % menovitej hodnoty pohľadávky alebo jej nesplatenej časti bez príslušenstva v zdaňovacom období, v ktorom uplynie 1080 dní od splatnosti pohľadávky“ 
Odôvodnenie: 
Vzhľadom na skutočnosť, že pohľadávky vznikajúce z právnych vzťahov, ktoré sú založené v zmysle Občianskeho zákonníka a s účinnosťou od 1.4.2015 aj z právnych vzťahov založených na základe Obchodného zákonníka, pri ktorých je jednou zmluvnou stranou konečný spotrebiteľ (fyzická osoba) majú trojročnú premlčaciu lehotu, v praxi dochádza k problémom s tvorbou 100% daňovo uznateľnej opravnej položky k takýmto pohľadávkam. Rovnako vzniká problém s dosiahnutím 100% daňového odpisu v zmysle § 19 ods. 2 písm r., ktorý je možné uskutočniť iba v intervale 15 dní (medzi 1080 a 1095 dňom po splatnosti) čo je pri väčšom množstve pohľadávok problematické. V tejto súvislosti navrhujeme úpravu ustanovenia § 20 ods. 14, ktorý by umožňoval efektívnejšiu tvorbu 100% daňovej opravnej položky v prípade vyššie vymedzených pohľadávok. 
 	Z 	N 	Pripomienka je nad rámec návrhu zákona. 	
SKDP 	K čl. I bod 35 - § 19 ods. 3 písm. n) 
Navrhujeme zvýšiť ročný limit a ponechať ho minimálne na súčasnej úrovni 66 388 EUR ročne, ale v podstate by tento limit nemal existovať. 
Odôvodnenie: 
Je dosť zarážajúce, že v súčasnom období, kedy v rámci celosvetovej situácie je potrebná podpora pre podnikateľov (hlavne tých, ktorí sú rozhodujúci pre ekonomiku SR – veľkí podnikatelia) od rôznych právnický osôb hlavne medzinárodného charakteru, aby títo podnikatelia boli limitovaný výškou 30 000 EUR (zníženie oproti súčasnému limitu o 36 388 EUR !) a to hlavne v období, keď sa všetky náklady na vykonávané činnosti aj v týchto právnických osobách zvyšujú a preto sa zvyšujú medziročne aj príspevky im platené. Slovenskí podnikatelia potrebujú takúto podporu a potrebujú byť súčasťou takýchto medzinárodných združení, aby v celosvetovej konkurencii boli schopní uspieť, a tým zabezpečiť aj pre Slovensko odvod dane. 
 	O 	N 	Neobmedzený počet nepovinných členských príspevkov neopodstatnene znižuje základ dane a daň daňovníka. 	
SKDP 	K čl. I bod 36 § 19 ods. 3 písm. p)  
Navrhujeme tento bod novely vypustiť 
Odôvodnenie: 
Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu za vymáhanie maximálne do výšky 50% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov medzi daňovníkmi, pretože v mnohých oblastiach sú provízie vo výške viac ako 50% bežnou obchodnou praxou. 

 	O 	N 	Sprostredkovateľská provízia v rovnakej výške ako vymožená pohľadávka stráca svoje ekonomické opodstatnenie. 	
SKDP 	K čl. I bod 39 - § 20 ods. 9 písm. a)  
Navrhujeme vypustiť bod 39 
Odôvodnenie: 
V prvom rade je potrebné povedať, že na strane priznania výnosov je každý daňovník povinný zahrnúť do zdaniteľných výnosov a teda aj základu dane všetky uskutočnené dodávky tovaru a služieb v rámci zdaňovacieho i účtovného obdobia, aj keby ich ešte nevyfakturoval. Z tohto hľadiska by bolo nespravodlivé, že na druhej strane príjemca týchto dodávok si nemôže zahrnúť do daňových výdavkov dodávky, ktoré mu boli skutočne v danom zdaňovacom a účtovnom období poskytnuté a navyše, ak podľa účtovných predpisov musí na tieto dodávky tvoriť rezervy. Ide tu o dodržanie základného princípu pre daňové účely , a to princípu vecnej a časovej súvislosti výdavku (nákladu) alebo výnosu so zdaňovacím obdobím. 

Okrem toho ustanovenie prináša opätovne neúnosnú administratívnu záťaž pre daňovníkov a vyššie náklady v prípade systémových riešení sledovania. 

 	O 	N 	Podľa súčasného znenia zákona je daňovým výdavkom tvorba rezervy na nevyfakturované dodávky, pričom použitie tejto rezervy už nie je daňovým výdavkom. Navrhovaným znením sa teda uzná až úhrada nevyfakturovaných dodávok, čo znamená že v zásade dôjde len k posunu uznania výdavku do zdaňovacieho obdobia, v ktorom boli dodávky a služby zaplatené. 
Uvedené je zapracované aj v kontexte navrhovaného znenia § 17 ods. 19, t.j. výdavkov uznávaných až po zaplatení. 
 	
SKDP 	K čl. I bod 40. § 20 ods. 10 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Odôvodnenie je uvedené pri bode 29. Zároveň upozorňujeme, že toto ustanovenie si odporuje pretože v prvej vete limituje opravnú položku ako náklad bez istiny ale v druhej vete je istina zahrnutá (banky tvoria opravné položky na celú pohľadávku vrátane istiny). Takže nie je zrejmé ako majú banky vlastne postupovať. 
 	O 	ČA 	Upravené pre daňovníkov, ktorých hlavnou činnosťou je poskytovanie úverov a pôžičiek. 	
SKDP 	K čl. I bod 42 § 21 ods. 1 písm. h) 
Navrhujeme vložiť slová 
„tabakové výrobky okrem daňovníkov, u ktorých je výroba a predaj tabakových výrobkov a alkoholické nápoje okrem daňovníkov, u ktorých je výroba a predaj alkoholických nápojov hlavným predmetom činnosti a“ 
Odôvodnenie: 
Pôvodne navrhované znenie indikuje, že daňovník by mal mať ako hlavný predmet súčasne výrobu tabakových výrobkov aj výrobu alkoholických nápojov. 
 	O 	A 	Návrh zákona upravený. 	
SKDP 	K čl. I bod 44 - § 21 ods. 2 písm. m) 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 
Odôvodnenie: 
Navrhovaným znením predmetného ustanovenia vzniká disproporcionalita nakoľko zmluvné pokuty a úroky z omeškania budú pre dlžníka nedaňovým výdavkom, pričom pre veriteľa budú tieto zmluvné pokuty a úroky z omeškania predstavovať zdaniteľný príjem bez ohľadu na to, či skutočne dôjde k ich úhrade. 
Paušálnej náhrady nákladov spojených s uplatnením pohľadávok, zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania sú bežnou súčasťou obchodných vzťahov a preto by mali byť daňovým nákladom. 
Osobitne pri úrokoch z omeškania, ktoré sa platia na základe rozhodnutia súdu sú tieto pomerne vysoké avšak nie z vôle daňovníka ale preto, že konania na súdoch v SR trvajú neúmerne dlho. Pri nedaňovosti tohto nákladu bude daňovník vlastne dvakrát penalizovaný – najskôr výškou úroku z omeškania a následne aj tým, že to bude nedaňový náklad. 
Návrh zákona nerieši prípad, že na takéto náklady boli tvorené v minulosti rezervy pričom tieto budú použité v čase, kedy už náklad bude nedaňový. Na základe navrhovaného znenia by sa takýto náklad stal nedaňovým aj keď sa týka obdobia kedy išlo o daňový náklad len nebola známa jeho presná výška (napr. súdny spor nebol ukončený). To vyvoláva právnu neistotu. 
Na základe praktických skúsenosti možno povedať, že úhrada zmluvných pokút je v mnohých prípadoch oneskorená resp. k nej nedochádza vôbec a z uvedeného dôvodu by ich zahŕňanie do základu dane bez sledovanie podmienky úhrady neodôvodnene zvyšovalo daňovú povinnosť daňovníkov, ktorí ich budú vyrubovať aj keď napokon k ich úhrade v skutočnosti nikdy nedôjde. 

V prípade, že tento bod novely nebude vypustený navrhujeme do novely ZDP doplniť ustanovenie, na základe, ktorého by zahŕňanie zmluvných pokút a úrokov z omeškania do základu dane na strane veriteľa bolo podmienené ich prijatím. 

Alternatívne navrhujeme aby boli zmluvné pokuty a úroky z omeškania na strane dlžníka naďalej považované za daňový výdavok. 

 	O 	N 	Navrhovaná úprava je v záujme posilnenia platobnej disciplíny dlžníkov. 	
SKDP 	K čl. I bod 45 – § 21 ods. 2, písm. n) 
Navrhujeme nasledovné znenie: „Výdavky (náklady) vo výške obstarávacej ceny zásob tovaru klasifikovaného ako nebezpečný tovar podľa osobitného predpisu105a) pri jeho vyradení likvidáciou a výdavky (náklady) vo výške obstarávacej ceny zásob tovaru vyradeného likvidáciou z dôvodu uplynutia doby exspirácie, ak daňovník nepreukáže, že pred uplynutím tejto doby vykonal opatrenia na podporu ich predaja do uplynutia tejto doby formou postupného znižovania ceny, okrem bezodplatného odovzdania zásob potravín Potravinovej banke Slovenska a okrem liekov“. 

Odôvodnenie: 

Na základe navrhovaného znenia prvej časti ustanovenia §21 ods. 2 nie je zrejmé, že nedaňovým výdavkom je obstarávacia cena špecifických zásob tovaru. Zároveň, keďže existujú rôzne formy vyradenia zásob tovaru (napr. vyradenie predajom, vyradenie likvidáciou, atď.), v zmysle súčasného znenia by obstarávacia cena zásob nebezpečného tovaru vyradeného akýmkoľvek spôsobom (tzn. aj predajom) predstavovala nedaňový náklad. Navrhujeme preto upraviť prvú časť ustanovenia tak, aby bolo zrejmé, že nedaňovým výdavkom je obstarávacia cena zásob nebezpečného tovaru pri jeho vyradení likvidáciou. 

Navrhované znenie druhej časti ustanovenia §21 ods. 2 nešpecifikuje, že sa jedná o tovar, tzn. špecifické zásoby, ktoré sú obstarávané s cieľom ich ďalšieho predaja bez akýchkoľvek úprav. Zásoby obstarávané pre účely použitia vo výrobnom procese sú zvyčajne veľmi špecifické a ich použitie pre iné účely (napr. predaj) je obmedzené alebo nemožné, preto ich ponúkanie na predaj napr. pred uplynutím doby exspirácie prakticky nie je možné a predstavovalo by len nadmerné zaťažovanie daňovníka bez výsledného efektu. Z tohto dôvodu navrhujeme doplnenie ustanovenia tak, aby sa vzťahovalo len na zásoby tovaru. Zároveň, rovnako ako v prvej časti tohto ustanovenia navrhujeme spresnenie ustanovenia tak, aby sa predmetné ustanovenie vzťahovalo na vyradenie tohto tovaru likvidáciou. 

Na základe navrhovaného znenia je možné považovať obstarávaciu cenu zásob tovaru pri ich vyradení za daňovo uznateľný výdavok len za predpokladu splnenia stanovených podmienok. Niektoré spoločnosti (napr. veľkodistribútor liekov) však nie sú zo zákona oprávnené účtovať cenu obchodného alebo sprostredkovateľského výkonu, t.j. u takýchto spoločností predstavuje nákupná cena liekov zároveň aj ich predajnú cenu (napr. v zmysle § 18 ods. 2 Zákona č. 362/2011 Z. z. o liekoch a zdravotníckych pomôckach a o zmene a doplnení niektorých zákonov). Tieto spoločnosti preto nie sú oprávnené vykonať opatrenia na podporu predaja formou postupného znižovania ceny a teda nie sú schopné splniť podmienku pre dosiahnutie daňovej uznateľnosti obstarávacej ceny liekov. Z tohto dôvodu navrhujeme okrem odovzdania zásob potravín Potravinovej banke Slovenska ustanoviť aj druhú výnimku, ktorou by boli lieky likvidované z dôvodu uplynutia doby exspirácie. 
 	Z 	ČA 	Návrh zákona upravený. 	
SKDP 	K čl. I bod 46 § 21a 
Navrhujeme, aby pravidlá nízkej kapitalizácie boli primárne naviazané na úroky účtované v nákladoch daňovníka, ktoré prevyšujú úroky účtované v jeho výnosoch . To znamená, že v prípadoch, kedy je dlžník zároveň aj veriteľom, by tak pravidlá nízkej kapitalizácie obmedzovali daňovú uznateľnosť „netto“ úrokov. 

Odôvodnenie: 

Navrhované znenie predmetného ustanovenia je diskriminačné pre tzv. back-to-back financovanie v rámci skupín spriaznených subjektov (holdingových štruktúr). 

Ide o situácie, kedy jedna spoločnosť prijíma úvery a pôžičky od závislej osoby podľa § 2, a následne získané prostriedky, v rámci finančnej činnosti, ďalej požičiava. V takomto prípade predmetná spoločnosť, ktorá vystupuje v pozícii dlžníka aj veriteľa, eviduje k úrokom účtovaných v nákladoch aj prislúchajúce úroky účtované vo výnosoch. V uvedenej situácii by pravidlá nízkej kapitalizácie v navrhovanej podobe spôsobili, že napriek dosiahnutému zdaniteľnému príjmu z finančnej činnosti daňovníka, by došlo k viacnásobnému obmedzeniu daňovej uznateľnosti úrokov z prijatých úverov a pôžičiek na každom stupni holdingu. 

Okrem nadmernej daňovej záťaži v takýchto prípadoch by dochádzalo aj k výraznému znevýhodňovaniu dlžníkov, ktorí sú zároveň aj v pozícii veriteľov v porovnaní s dlžníkmi, ktorými sú banky alebo pobočky zahraničných bánk, poisťovne alebo pobočky zahraničných poisťovní, zaisťovne alebo pobočky zahraničných zaisťovní, na ktoré sa pravidlá nízkej kapitalizácie nevzťahujú. 

Nižšie uvádzame zjednodušený príklad zobrazujúci popísanú neefektívnosť: 
Úroky účtované vo výnosoch 2,000 eur 
Úroky účtované v nákladoch 1,500 eur 
Výsledok hospodárenia pred zdanením (zisk) 500eur 
Výsledok hospodárenia zvýšený o nákladové úroky 
(ukazovateľ v zmysle § 21a ods. 1) 2,000 eur 
25% hodnoty ukazovateľa 500 eur 
Daňovo neuznateľné úroky účtované v nákladoch presahujúce 25 % hodnoty ukazovateľa 1,000 eur 
Základ dane 1,500 eur 
Pôvodný základ dane (= zisk z finančnej činnosti daňovníka) 500 eur 

V nadväznosti na vyššie uvedené by sme taktiež radi poznamenali, že pravidlá nízkej kapitalizácie v iných štátoch Európskej Únie bežne, za rôznych okolností, obmedzujú iba daňovú uznateľnosť úrokov účtovaných v nákladoch, ktoré prevyšujú úroky účtované vo výnosoch, napr. Nemecko, Maďarsko. 

Znenie §21a odsek 1 navrhujeme upraviť nasledovne: 
Daňovými výdavkami nie sú úroky účtované v nákladoch vrátane súvisiacich výdavkov (nákladov) na prijaté úvery a pôžičky, ktoré v úhrne prevyšujú úroky účtované vo výnosoch a ktoré sú platené daňovníkom podľa § 2 písm. d) druhého bodu a § 2 písm. e) tretieho bodu z úverov a pôžičiek, ak je veriteľ závislou osobou podľa § 2 vo vzťahu k daňovníkovi, ktorý je dlžníkom, pričom do stavu úverov a pôžičiek sa nezahŕňajú úvery a pôžičky alebo ich časti, z ktorých úroky sú súčasťou obstarávacej ceny majetku podľa osobitného predpisu,1) a to vo výške úrokov, ktoré počas zdaňovacieho obdobia presahujú 25 % hodnoty ukazovateľa vypočítaného ako súčet výsledku hospodárenia pred zdanením vykázaného podľa osobitného predpisu1) alebo výsledku hospodárenia pred zdanením vykázaného podľa medzinárodných účtovných noriem77a) a v ňom zahrnutých odpisov a nákladových úrokov. 
 	Z 	N 	Pravidlami nízkej kapitalizácie sa upravujú vzájomné úverové vzťahy medzi závislými osobami a uznateľnosť úrokov z nich vyplývajúcich. Z tohto dôvodu nie je opodstatnené do pravidiel íizkej kapitalizácie zahrnovať aj úverové vzťahy voči nezávislým osobám. 	
SKDP 	K čl. I bod 46 § 21a 
Upozorňujeme na významný negatívny vplyv na developerské spoločnosti a start upy, ktoré sú v prvých rokoch (resp. v rokoch od uvedenia budovy do užívania) v strate z dôvodu, že kým nájdu nájomcov do budov trvá tento proces určité obdobie. Takéto ustanovenie resp. ustanovenie bez možnosti prenosu neuznateľných úrokov v prvých rokoch, keď sú takéto spoločnosti iba v stratách, môže mať významný negatívny vplyv na podnikateľské prostredie v SR. 	Z 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. 	
SKDP 	K čl. I bod 53 § 26 ods. 1 druhá veta a k bodu 75 - § 52zd, odsek (6) 
Navrhujeme ponechať pri odpisovej skupine 6 dobu odpisovania na súčasných 20 rokov. 
Odôvodnenie: 
Spôsob odpisovania sa všeobecne nemá meniť – to je jeden zo základných princípov pri odpisovaní majetku, ktorý je uvedený aj v zákone § 26, odsek 3. Preto je ustanovenie § 52zd, odsek (6) v priamo rozpore s § 26, odsek 3. 

Navyše účtovné systémy nie sú schopné takéto zmeny vykonať v tak krátkej dobe aká sa očakáva medzi schválením zákona a jeho implementáciou. 

V prípade, ak by bola účinnosť novely zákona v tomto bode posunutá, odhliadnuc od časového hľadiska, je potrebné zohľadniť skutočnosť, že daňovníkom v súvislosti s úpravou už v minulosti zaradeného a odpisovaného majetku vzniknú dodatočné administratívne a finančné náklady nakoľko príslušné účtovné systémy, ktoré sú pre daňovníkov prispôsobované externými dodávateľmi budú musieť títo dodávatelia upraviť tak, aby zohľadňovali navrhované zmeny. 

V tomto ustanovení nie je riešené v akom momente má spôsob odpisovania zmeniť daňovník s hospodárskym rokom. 

Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujeme spôsob odpisovania pri existujúcich majetkoch nemeniť. 
 	O 	N 	Daňová doba odpisovania u nevýrobných budov sa zosúlaďuje s dobou odpisovania budov členských štátov EÚ. Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6. 	
SKDP 	K čl. I bod 55 - § 26 ods. 3 
Navrhujeme vypustiť túto zmenu a ponechať ustanovenie § 26 ods. 3 v pôvodnom znení. 
Odôvodnenie: 
Možnosť výberu spôsobu odpisovania je pre daňovníka snáď najvýznamnejší nástroj daňovej optimalizácie a plánovania, ktoré cieľom u poctivých daňovníkov je nevytvárať si daňové straty, a tým odvádzať daň pre štát. Rovnako to motivuje daňovníkov k vytváraniu prostriedkov pre ďalší rozvoj podnikania tak, aby bol konkurencie schopný na trhu (modernizácia rekonštrukcia a pod.). Nechápeme preto dôvody na túto zmenu, ktorá opäť limituje daňovníka. 

 	O 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
SKDP 	K čl. I bod 56 § 26 odsek 8 
Navrhujeme vypustiť druhú vetu. 
Odôvodnenie: 
Daňovník, ktorý má dostatočný základ dane nie je pri vlastných vozidlách limitovaný maximálnymi daňovými výdavkami (EUR 48 000). Ani daňovník, ktorý si vozidlo obstaráva formou finančného prenájmu a má dostatočný základ dane by touto sumou nemal byť limitovaný. Inak príde ku znevýhodneniu finančného lízingu ako formy obstarávania majetku. 
Toto ustanovenie by zároveň malo negatívny vplyv na lízingové spoločnosti poskytujúce finančný lízing osobných automobilov, ktoré by stratili veľké množstvo zákazníkov. 
 	O 	ČA 	Upravené v nadväznosti na znenie ustanovenia § 17 ods. 34 návrhu zákona. 	
SKDP 	K čl. I nový bod § 43 ods. 3 písm. a) 
Pred slovo „výhru“ navrhujeme vložiť slovo „peňažnú“ a za slová Slovenskej republiky, 95)“ navrhujeme vložiť slová „okrem výhier oslobodených od dane podľa § 9“ 
Odôvodnenie: 
Súčasné znenie zákona predpokladá, že zrážkovú daň je potrebné zrážať aj z nepeňažných výhier plynúcich z rôznych vkladových produktov. Toto ale v praxi nie je možné a takáto výhra by mala byť zdanená cez podanie daňového priznania výhercom. 
Zároveň nie je zrejmé, že zrážkovú daň nie je potrebné zrážať v prípade výhier oslobodených podľa § 9. Pritom ale § 9 sa vzťahuje na všetky druhy výhier a teda aj tie, ktoré plynú z rôznych vkladových produktov. Ak by poskytovateľ výhry zrazil zrážkovú daň z celej výhry, nemôže si výherca uplatniť oslobodenie do EUR 350 cez podanie daňového priznania vzhľadom na to, že sa daň považuje za vysporiadanú. 
 	O 	N 	Pripomienka nad rámec návrhu zákona. 	
SKDP 	K čl. I bod 63. § 30 ods. 1 
K uvedenému ustanoveniu navrhujeme doplniť prechodné ustanovenie “Ustanovenie § 30 ods. 1 v znení účinnom od 1. januára 2015 sa použije na daňové straty vykázané v zdaňovacom období, ktoré začne po 1. januári 2015.“. 
Odôvodnenie: 
K uvedenému ustanoveniu nie je v novele ZDP navrhnuté prechodné ustanovenie, ktoré by stanovovalo na straty vykázané, v ktorých zdaňovacích obdobiach by sa malo novelizované ustanovenie vzťahovať. 
 	O 	N 	Úprava sa navrhuje z dôvodu právnej istoty daňovníkov a ide len o spresnenie zámeru zákona. 	
SKDP 	K čl. I bod 64 §30c ods. 1 písm. a) 
Navrhujeme upraviť ustanovenie nasledovne: 

a) 100 % výdavkov (nákladov) vynaložených na výskum a vývoj1) v zdaňovacom období, za ktoré sa podáva daňové priznanie, 
Odôvodnenie: 
Možnosť odpočítať od základu dane výdavky na výskum a vývoj len do výšky 25% nebude dostatočne motivovať podnikateľské subjekty, aby vo zvýšenej miere realizovali projekty výskumu a vývoja a využívali pri nich odpočet výdavkov. 
Aby bolo pre firmy zaujímavé využiť tento nástroj, je dôležité zvýšiť navrhované percento a minimalizovať administratívna náročnosť dokazovania nákladov. 

Napríklad v Českej republike si firmy môžu znížiť daňový základ o celú sumu výdavkov na výskum a vývoj. V Maďarsku sa daňové zvýhodnenie vzťahuje v plnej výške navyše aj na osobné výdavky na zamestnancov. 
 	O 	N 	Navrhnuté percento odpočtu nákladov na výskum a vývoj bolo výsledkom spoločných rokovaní so zástupcami zamestnávateľov aj zamestnancov. V budúcnosti je možné uvedené percento prehodnotiť, ak sa ukáže že tento nástroj je prínosom pre rozvoj podnikového výskumu a vývoja. 	
SKDP 	K čl. I bodu 64 - §30c ods. 1 písm. b) 
Navrhujeme vypustiť slová vrátane poznámky pod čiarou 
„a pred uzatvorením trvalého pracovného pomeru bol absolventom školy, 120g) „ a nahradiť ju slovami: „ a ide o občana mladšieho ako 26 rokov veku, ktorý ukončil príslušným stupňom vzdelania sústavnú prípravu na povolanie v dennej forme štúdia pre 
Odôvodnenie: 
Zvýhodnenie by sa malo týkať všetkých absolventov, nie len tých, ktorí sú nezamestnaní a zaradení v evidencií úradov práce. Zvýhodnené podmienky zamestnávať absolventov vo výskume a vývoji môžu napomôcť znížiť „odlev mozgov“ zo SR a zlepšiť zapájanie mladých vedeckých a akademických pracovníkov do podnikateľskej praxe. 
 	O 	N 	Podmienky odpočtu nákladov na výskum a vývoj boli výsledkom spoločných rokovaní so zástupcami zamestnávateľov aj zamestnancov. V budúcnosti je možné podmienky uplatňovania odpočtu nákladov na výsku a vývoj prehodnotiť, ak sa ukáže že tento nástroj je prínosom pre rozvoj podnikového výskumu a vývoja. 	
SKDP 	K čl. I k bodu 64, §30c ods. 1 písm. c) 
Navrhujeme upraviť ustanovenie nasledovne: 

a) 50 % výdavkov (nákladov) vynaložených na výskum a vývoj1) v zdaňovacom období, za ktoré sa podáva daňové priznanie, 
Odôvodnenie: 
Zvýšenie možnosti odpočtu bude stimulovať podnikateľské subjekty, aby medziročne zvyšovali náklady na výskum a vývoj a realizovali dlhodobejšie projekty. 
 	O 	N 	Navrhnuté percento odpočtu nákladov na výskum a vývoj bolo výsledkom spoločných rokovaní so zástupcami zamestnávateľov aj zamestnancov. V budúcnosti je možné uvedené percento prehodnotiť, ak sa ukáže že tento nástroj je prínosom pre rozvoj podnikového výskumu a vývoja. 	
SKDP 	K čl. I nový bod § 46b ods. 1  
Daňovou licenciou je minimálna daň, po odpočítaní úľav na dani podľa § 30a alebo § 30b alebo § 52 ods. 3 a 4 a po zápočte dane zaplatenej v zahraničí podľa § 45, ktorú platí daňovník podľa § 2 písm. d) 2. bod alebo stála prevádzkáreň daňovníka s obmedzenou daňovou povinnosťou .... 
Odôvodnenie: 
Navrhujeme doplniť uvedené ustanovenie o platení minimálnej dane v SR iba právnickými osobami, ktoré sú rezidentmi v SR alebo majú stálu prevádzkáreň v SR. V opačnom prípade budú daňovníci s obmedzenou daňovou povinnosťou, ktorí budú podávať daňové priznanie napr. v prípadoch licenčných poplatkov, kde sa daňová povinnosť považuje za preddavok na daň, povinní platiť minimálnu daň avšak, ak túto daň si nebudú môcť podľa zmluvy započítať, ak by prekročila výšku podľa zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia. 
 	O 	N 	Pripomienka nad rámec návrhu zákona. 	
SKDP 	K čl. I nový bod § 52za ods. 4 
Navrhujeme vypustiť slovo „najskôr 1. januára“ a nahradiť ho „1. januára 2014 a v prípade daňovníkov s hospodárskym rokom začínajúc zdaňovacím obdobím, ktoré začína v kalendárnom roku 2014“. 
Odôvodnenie: 
Slovo najskôr indikuje, že daňovníci si môžu uplatňovanie daňových strát z rokov 2010 až 2013 nechať na obdobie neskoršie ako rok 2014. Teda že začnú rovnomerne počas 4 rokov uplatňovať daňové straty napríklad až od 1.1.2018. 
 	O 	N 	Úpravu už platných a účinných prechodných ustanovení nie je možné upraviť a daňovník musí začať v nadväznosti na § 30 neuplatnené straty za roky 2010 až 2013 odpočítavať v roku 2014. 	
SKDP 	K čl. I nový bod - § 43 ods. 6 a 7 
Ak bude prijatý bod 72 potom treba do týchto odsekov doplniť § 16 ods. 1 písm. c) 
Odôvodnenie: 
V prípade, že bod 72 novely bude schválený, príde ku situáciu znevýhodnenia zahraničných podnikateľov, ktorí nie len, že budú znevýhodnení v zdanení zrážkovou daňou ako je popísané pri bode 72 ale navyše bude táto ich daň finálna a nebudú mať možnosť si ju uplatniť ako preddavok na daň. Preto navrhujeme, aby prípadná zaplatená zrážková daň mohla byť považovaná za preddavok na daň. 
 	O 	N 	Ako je uvedené v odôvodnení k bodu 72, nedôjde k znevýhodneniu daňovníkov z členských štátov EÚ, keďže ich príjem za poskytnutie služieb je zdaniteľný na území SR, iba ak sú služby poskytované prostredníctvom stálej prevádzkarne. Príjem stálej prevádzkarne sa však nezdaňuje daňou vyberanou zrážkou 	
SKDP 	K čl. I bod 75 § 52zd, odsek (2) 
Navrhujeme stanoviť účinnosť tak, aby neprichádzalo ku retroaktivite 
Odôvodnenie: 
Ako je uvedené pri jednotlivých bodoch, v niektorých prípadoch také skoré zavedenie vyvoláva právnu neistotu respektíve je retroaktívne. Navrhujeme minimálne posunúť účinnosť. 
Navrhujeme upraviť ustanovenie tým spôsobom, aby bolo možné uplatnenia odpočtu výdavkov na výskum a vývoj podľa §30c už za zdaňovacie obdobie, ktoré sa začínalo 1. januára 2014. 

Podľa znenia prechodného ustanovenie je možné využiť odpočet výdavkov vynaložených na výskum a vývoj od základu dane podľa § 30c až za zdaňovacie obdobie, ktoré sa začína najskôr 1. januára 2015. 
Možnosť odpočtu už za zdaňovacie obdobie 2014 bola opakovane komunikovaná verejnosti a podnikateľským subjektom. 

 	O 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. Zmeny sa budú dotýkať skutočností, ktoré nastanú najskôr od 1.1.2015. 	
SKDP 	K čl. I bod 75 § 52zd ods. 1 
Úprava znenia prechodného ustanovenia týkajúceho sa zmlúv s dojednaným právom kúpy prenajatej veci v nasledujúcom znení: 

„Pri nájomných zmluvách s dojednaným právom kúpy prenajatej veci uzatvorených po 31. decembri 2014 sa použijú ustanovenia predpisu účinného po 31. decembri 2014.“ 
Odôvodnenie: 
Prechodné ustanovenie v navrhovanom znení je retroaktívne. Z uvedeného dôvodu by sa mali v prípade schválenia zmien týkajúcich sa majetku obstaraného prostredníctvom finančného leasingu, uplatňovať novelizované ustanovenia iba na zmluvy uzatvorené po 31. 12 2014. 
 	O 	N 	Ustanovenie nie je retroaktívne. Odpisy hmotného a nehmotného majetku sa spätne neupravujú. V roku 2015 sa odpis majetku vypočíta podľa § 27 ods. 1 alebo § 28 ods. 2 zákona.  	
SKDP 	K čl. I bod 77 Príloha č. 6 
Navrhujeme buď spresniť položku 18 „Ostatné nezaradené“ číslom KP alebo ju vypustiť, pretože takto uvedená položka je neaplikovateľná v praxi – nikto nevie, čo sa pod tým myslí. 
Odôvodnenie: 
Nie je prípustné, aby v zákone bolo určené tzv. „vrece“, do ktorého je možné zaradiť čokoľvek podľa subjektívneho názoru daňovníka, či daňového úradníka, či súdu a pod. Zákon musí byť presný, jasný a adresný a schopný aplikovania v praxi. 

 	O 	N 	Do uvedenej položky je možné zahrnúť také druhy hmotného majetku, ktoré sa využívajú aj na osobnú spotrebu a nie sú uvedené v bodoch 1 až 17. 	
SKDP 	K čl. I bod 75 - § 52zd ods. (6) 
Odôvodnenie viď. Čl. I bod 53 	O 	N 	Daňová doba odpisovania u nevýrobných budov sa zosúlaďuje s dobou odpisovania budov členských štátov EÚ. Spôsob odpisovania nemôže meniť daňovník ale v tomto prípade zmenu spôsobu odpisovania priamo ukladá zákon pre odpisové skupiny 1, 4, 5 a 6. 	
SKDP 	K čl. I bod 50 - § 24 ods. 8 
V dôvodovej správe uviesť konkrétny príklad výpočtu odpisov. 	O 	A 	Dôvodová správa upravená. 	
SZK 	K bodu 16 k §17 odsek 3 písm. g 
Navrhujeme ponechať súčasne platný text v §17 odsek 3 písm. g. Toto ustanovenie umožňovalo naprávať porušenie proporcionality pri súvisiacich obchodných operáciach keď v jednom období nebol uznaný daňový náklad a ďalšom období daňovník obdrží príjem týkajúci sa tohto nákladu. Podľa nových postupov bude potrebné zahrnúť do základu dane aj tento príjem. Súčasné znenie zabezpečovalo daňovú spravodlivosť. 

 	Z 	ČA 	Podstata pôvodného ustanovenia § 17 ods. 3 písm. g) bude do zákona zapracovaná, avšak len v súvislosti s majetkom uvedeným v prílohe č. 6 zákona. 	
SZK 	všeobecne 
Žiadame ponechať v zákone možnosť osobitného odpisovania v prípade zmlúv o finančnom prenájme. Tento spôsob umožňoval malým podnikateľom ( živnostníkom ) vytvárať z odpisov zdroje na financovanie svojich podnikateľských zámerov efektívnejšie vo vzťahu k svojím príjmom než je tomu pri inom spôsobe odpisovania. Táto metóda funguje spoľahlivo už dlhé roky a pomáha rozvoju malého a stredného podnikania, ktorý následne generuje viac príjmov do štátneho rozpočtu.  	Z 	N 	Úpravou odpisovania hmotného majetku obstaraného formou finančného prenájmu prichádza len k zjednoteniu podmienok odpisovania bez ohľadu na spôsob obstarania majetku. Úprava základu dane sa vykonáva v závere zdaňovacie obdobia a je dostatočný časový priestor na implementáciu všetkých navrhovaných zmien. 	
PKS 	Čl. I, bod č. 1 
V navrhovanom znení § 2 písm. i) navrhujeme za slovo „potreby“ doplniť text: „uvedený v prílohe č. 6“. 

Odôvodnenie: 
Uvedené ustanovenie stanovuje, že daňovým výdavkom pri majetku, ktorý môže mať charakter osobnej potreby je daňový výdavok uznaný len primeranej výške k dosiahnutým príjmom. Do uvedeného znenia navrhujeme z dôvodu zjednoznačnenia daného ustanovenia doplniť, že dané ustanovenie sa vzťahuje na majetok uvedený v prílohe č. 6, nakoľko podľa navrhovaného znenia sa vzťahuje na akýkoľvek majetok, ktorý môže mať charakter osobnej potreby. 
 	Z 	A 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6 	
PKS 	Čl. I, bod 15 
V navrhovanom znení § 16 ods. 1 písm. c) navrhujeme doplniť kritérium rozsahu, napr. za slovom „prevádzkarne“ nahradiť čiarku bodkočiarkou a doplniť text: „služba sa považuje za poskytnutú na území SR, ak viac ako 70% jej rozsahu sa poskytuje na území SR,“. 

Odôvodnenie: 
Uvedené ustanovenia stanovuje, že príjmom zo zdrojov na území SR je príjem zo služieb poskytovaných na území SR. Ustanovenia však nerieši rozsah poskytovania takýchto služieb. Evidentný problém je to hlavne pri poradenských službách, keď väčší rozsah služby je poskytovaný zo zahraničia a len zanedbateľná časť napr. 1 – 2 dni konzultácií sa uskutoční fyzicky na území SR. Z tohto dôvodu navrhujeme do tohto ustanovenia zaviesť kritérium pomeru v akom sa služba poskytuje na území SR, pričom ak sa neprekročí určená hranica, služba sa nepovažuje za poskytovanú na území SR. 
 	Z 	N 	Príjem daňovníkov s obmedzenou daňovou povinnosťou podľa § 16 ods. 1 písm. c) bude zdaniteľný na území SR len za služby poskytnuté na území SR, a to bez ohľadu na ich rozsah vykonaný na území SR. Pre správne zdanenie je potrebné vyčísliť sumu pripadajúcu na služby poskytnuté na území SR. 
Navrhovanou úpravou by sa otvorili možnosti na neželanú daňovú optimalizáciu. 
 	
PKS 	Čl. I, bod 16 
Dopĺňané ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) navrhujeme označiť ako „písm. j)“. 

Odôvodnenie: 
Vypustením pôvodného písm. g) z ustanovenia § 17 ods. 3 vznikne právna neistota v otázke ako nakladať s príjmom prislúchajúcim k výdavku (nákladu), ktorý nebol uznaný za daňový výdavok podľa § 19. Z tohto dôvodu navrhujeme zachovať v § 17 pôvodné písm. g) a navrhované znenie označiť ako písm. j). Zámerom zákonodarcu určite nebolo dosiahnuť stav de facto dvojitého zdanenia toho istého príjmu v príkrom rozpore so zásadami daňovej spravodlivosti. 
 	Z 	N 	Pôvodné ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) zákona ponúkalo veľmi široký výklad nad rámec zákonu, keď sa nedaňové výdavky v úhrne posudzovali k úhrnu všetkých zdaniteľných príjmov, čím sa výrazne znižovala daňová povinnosť subjektu. Z uvedeného dôvodu bolo ustanovenie vypustené. 	
PKS 	Čl. I, bod č. 27 
Do navrhovaného znenia navrhujeme doplniť bod 8., ktorý znie: 
„8. hodnota nepeňažného plnenia, ktorá sa zamestnancovi zdaňujem podľa § 5 ods. 1 písm. h),“. 

Odôvodnenie: 
V predmetnom ustanovení navrhujeme doplniť, že za daňový výdavok sa u zamestnávateľa považuje aj nepeňažné plnenie poskytované zamestnávateľom zamestnancovi. Uvedené navrhujeme z dôvodu zabezpečenia jednoznačnosti, že nepeňažné plnenie, ktoré sa u zamestnanca zdaňujem rovnako ako mzda, sa u zamestnávateľa považuje za daňový výdavok rovnako ako mzda, a teda nedôjde k dvojitému zdaneniu toho istého príjmu. 
 	Z 	N 	Úprava sa nevyžaduje, pretože pri výpočte mzdy, ktorej súčasťou je aj navýšený nepeňažný príjem sa postupuje rovnakým spôsobom ako pri ostatných príjmoch zo závislej činnosti. V prípade navyšovania nepeňažného príjmu vypočítaný preddavok a povinné poistné odvedie za zamestnanca zamestnávateľ. Toto upravuje ustanovenie § 19 ods. 2 písm. c) bod 7 zákona.  	
PKS 	Čl. I, bod č. 46 
V § 21a ods. 2 navrhujeme zmeniť alebo zadefinovať výraz „osobou spojenou vo vzťahu k dlžníkovi“. 

Odôvodnenie: 
Uvedené navrhujeme z dôvodu nezrozumiteľnosti daného ustanovenia bez dodatočného zisťovania zámeru zákonodarcu z dôvodovej správy. 
 	Z 	ČA 	Upravené v nadväznosti na § 2 - základné pojmy. 	
PKS 	Čl. I, bod č. 51 
V navrhovanom znení § 25 ods. 3 navrhujeme čiarku za „písm. b)“ nahradiť bodkou a nasledujúci text vypustiť. 

Odôvodnenie: 
Uvedené navrhujeme z dôvodu, aby sa pri predaji majetku, z ktorého odpisy neboli v plnej miere uznané za daňové, považoval za zostatkovú cenu rozdiel medzi vstupnou cenou tohto majetku a iba odpismi, ktoré boli uplatnené ako daňové. Opačný stav by viedol k dvojitému zdaneniu toho istého príjmu a bol by tak v rozpore s princípmi daňovej spravodlivosti. 
 	Z 	N 	Navrhovanou úpravou stratí význam ustanovenia § 17 ods. 34. 	
PKS 	Čl. I, bod č. 75 
V § 52zd ods. 2 navrhujeme doplniť §§: § 2 písm. I), § 6 ods. 9, § 16 ods. 1 písm. c), § 17 ods. 3 písm. g) (resp. § 17 ods. 3 písm. j) po akceptovaní pripomienky uvedenej v bode 3.), § 17 ods. 5, § 18 a § 19 ods. 3 písm. i). 

Odôvodnenie: 
Uvedené navrhujeme z dôvodu jednoznačnosti, že uvedené ustanovenia sa po prvýkrát použijú za zdaňovacie obdobie, ktoré začína najskôr 1. januára 2015. 
 	Z 	N 	V súlade s Legislatívnymi pravidlami vlády SR úpravu nie je potrebné vykonať. Zo znenia návrhu zákona to priamo vyplýva. 	
PKS 	Čl. III, bod č. 15 
V navrhovanom znení navrhujeme za písm. f) doplniť text: „a účtovná jednotka ich neopraví v lehote stanovej vo výzve“ 

Odôvodnenie: 
Uvedené doplnenie navrhuje z dôvodu, aby v prípade, ak účtovná závierka neobsahuje správne vyplnené všeobecné náležitosti podľa § 17 ods. 2 písm. a) až f), nepovažuje sa za nedoručenú automaticky, ale až po ich neopravení v lehote stanovenej vo výzve. Opačná situácia by viedla k prílišnej tvrdosti zákona z číro formalistických dôvodov. 

 	Z 	A 	Uvedené ustanovenie bolo prepracované a bolo doplnené v zmysle pripomienky. 	
AFISP 	K článku I, bod 21 (§17 ods. 19) 
Ustanovenie § 17 ods. 19 písm. d) navrhujeme vypustiť, alebo preformulovať takto: 
d) odplaty (provízie) za sprostredkovanie, a to aj ak ide o sprostredkovanie na základe mandátnych zmlúv alebo podobných zmlúv 79a) najviac do výšky 10 % z hodnoty sprostredkovaného obchodu; výnimku nespadajúcu pod tento limit tvoria odplaty (provízie) za sprostredkovanie finančných služieb podľa osobitných zákonov (s odkazom na z.č.186/2007 Z.z. v znení neskorších predpisov). 
V ustanovení je potrebné tiež definovať presnejšie pojem „hodnota sprostredkovaného obchodu“. 

Odôvodnenie: 
V sprostredkovaní finančných služieb ide o sprostredkovanie dlhodobo trvajúcich zmlúv, kde provízia je štandardne nastavená aj vyššie ako uvedený limit a často je počítaná na viac rokov. Tieto zmluvy sa v priebehu trvania navyše môžu meniť a tým sa ovplyvňuje aj základ, z ktorého je provízia odvodzovaná. Vo finančných službách (kde sa používajú pojmy ako poistné, poistná hodnota, sporiaca suma pri pravidelnom či nepravidelnom sporení a pod.) nie je jednoznačne určiteľné, čo považovať za hodnotu sprostredkovaného obchodu. V prípade poistných zmlúv s odloženou splátkou provízií nie je hodnota sprostredkovaného obchodu na začiatku často vôbec zrejmá, môže nastať prípad, že poistník neuhradí poistné alebo ho navýši a provízia sa vypláca postupne. V obchodných zmluvách môže byť hodnota sprostredkovaného obchodu komplikovateľne zistiteľná, sprostredkúvajú sa aj zamestnanci, obchodné činnosti a informácie – nie je jasné, kto určí ich hodnotu, ak nie je priamo uvedená v obchodnej zmluve. Navyše, hodnota nemusí byť ani zverejnená, lebo obchodné zmluvy, k uzatvoreniu ktorej sprostredkovateľ prispel, často podliehajú mlčanlivosti a obchodnému tajomstvu, čo má tiež dopad na vypočítanie 10% z hodnoty obchodu. 

Preto nie je realizovateľné ani logické obmedziť takúto províziu navrhovaným spôsobom. 

Túto pripomienku uplatňujeme ako zásadnú. 
 	Z 	ČA 	Úpravá vykonaná u finančných inštitúcii a subjektov kolektívneho investovania. 	
APSU 	Bod 21. (§ 17 ods. 19) 
V návrhu novely sa počíta s tým, že z § 17 ods. 19 vypadnú zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a paušálne náhrady nákladov spojených s uplatnením pohľadávky. To bude teda znamenať, že zmluvné pokuty a sankcie budú zdaniteľným výnosom pre veriteľa v okamihu predpísania týchto pokút (aktuálne sú zdaniteľnými výnosmi až po zaplatení dlžníkom. Tým teda dôjde k skoršiemu výberu dane bez reálneho podkladu, že k tomuto výnosu niekedy v budúcnosti skutočne dôjde. Pôjde teda o akúsi zálohu na daň. Pokuty sú predpisované v prípade, že si klient neplní včas svoju povinnosť splácať úver. Je teda veľmi pravdepodobné, že k zaplateniu pokuty dôjde až so značným časovým posunom (počas aktívnej doby vymáhania) alebo k zaplateniu nedôjde vôbec. Veriteľ však z tejto nezaplatenej pokuty bude musieť odviesť daň z príjmu ( v súčasnosti 22%). Túto daň ale následne „dostane“ behom troch rokov späť cez daňové opravné položky. V praxi teda navrhovaná zmena spôsobí, že najmä finančné úverové spoločnosti budú cez predpísané no nezaplatené pokuty bezúročne úverovať štátny rozpočet. Súčasný stav zdanenia pokút až v prípade ich inkasa plne zodpovedá realite a je jednoznačne spravodlivejší. 	Z 	N 	Navrhované znenie podporuje platobnú disciplínu medzi podnikateľskými subjektami. 	
APSU 	Bod 36. (§ 19 ods. 3 písm. p) 
Navrhujeme túto zmenu vypustiť. 

Odôvodnenie: 
V § 19 ods. 3 písm p) sa za slovo „výšky“ vkladajú slová „50 %“. Týmto dochádza k zníženiu limitu pre daňovú uznateľnosť provízií za vymáhanie pohľadávok (doteraz bol limit 100 % z hodnota pohľadávky). V praxi bude teda dochádzať k situáciám, že pre veriteľa dôjde skôr k situácii, že pohľadávku bude nevýhodné ďalej vymáhať. To bude následne znamenať, že veriteľ radšej upustí od ďalšieho vymáhania pohľadávky, čím dôjde k jednoznačnému zvýhodneniu nepoctivých klientov pred tými poctivými. Zároveň dôjde k zníženiu výberu dane z príjmu, pretože nezaplatené časti pohľadávok budú daňovo odpísané. 
 	Z 	N 	Sprostredkovateľská provízia v rovnakej výške ako vymožená pohľadávka stráca svoje ekonomické opodstatnenie. 	
APSU 	Bod 75. (§ 52zd) 
Navrhujeme upraviť § 52zd ods. 2 tak, aby sa netýkal § 17 ods. 19 a § 19 ods. 3 písm. p). Začiatok ustanovenia by tak znel: „Ustanovenia § 2 písm. s), § 17 ods. 24, 34 a 35, § 19 ods. 2 písm. t), ods. 3 písm. a), b) a n), § 20 ods. 9 písm. a)…“ ďalej by bol tak, ako ho navrhuje navrhovateľ. 
Zároveň navrhujeme doplniť § 52zd o nový odsek 9, v ktorom bude uvedené, že ustanovenia § 17 ods. 19 a § 19 ods. 3 písm. p) sa po prvý krát použijú na plnenia zo zmlúv uzatvorených po 1. januári 2015. 

Odôvodnenie: 
Pôvodný návrh zavádza rôzne režimy pre zdaňovanie plnení v rámci existujúcich úverových zmlúv. Takýto stav neodôvodnene komplikuje situáciu veriteľom, zvyšuje ich náklady a prináša právnu neistotu. 
Nami navrhovaná úprava vyrieši komplikované zdaňovanie v prípade úverových zmlúv, ktoré trvajú dlhšie obdobie a ich platnosť je dlhšia, ako do 31.12.2014. Zabezpečí sa tým právna istota a zároveň nebude nový režim zdaňovania pôsobiť retroaktívne aj na zmluvy uzatvorené pred 1. januárom 2015. 
 	Z 	N 	Navrhovaná úprava sa týka úpravy základu dane na strane dlžníka a preto neprichádza k zvýšeniu nákladov na strane veriteľa. 	
SASP 	K bodu 1, §2 písm. i) 
Za slová „osobnej potreby“ navrhujeme vložiť slová „uvedené v prílohe č. 6“ 
Odôvodnenie: Je potrebné presne definovať čo sa chápe ako „majetok s charakterom osobnej potreby“. V opačnom prípade je riziko sporov pri výklade zákona.  	O 	ČA 	V upravenom návrhu budú zapracované spresnené pojmy s cieľom posudzovať primeranosť len pri majetku, ktorý je uvedený v prílohe č. 6. 	
SASP 	K bodu 5, §5 ods. 1 písm. h) 
Navrhujeme vypustiť slová „a zamestnávateľ je povinný postupovať počas celého zdaňovacieho obdobia rovnako u všetkých zamestnancov" 
Odôvodnenie: V prípade, že bude mať zamestnávateľ na výber, je pravdepodobnejšie, že toto ustanovenie bude (aspoň pri niektorých nepeňažných benefitoch) využívať. Využívanie pri všetkých nepeňažných benefitoch je menej pravdepodobné keďže zvyšuje náklady zamestnávateľa. 
 	O 	N 	Navrhovaná úprava má zabezpečiť rovnaký spôsob zdanenia nepeňažného plnenia voči všetkým zamestnancom v rámci jedného zdaňovacieho obdobia. 	
SASP 	§5 ods. 3 písm. a) 
Navrhujeme pojem „vstupná cena“ v celkom odseku nahradiť pojmom „vstupná cena znížená o sumu odpisov, o ktorú sa zvýšil základ dane ak bol daňovník povinný postupovať podľa §17 ods. 34“ 
Odôvodnenie: Vzhľadom na to, že pri autách nad EUR 48,000 môžu vzniknúť daňovníkom nedaňové náklady, bolo by spravodlivé tieto nedaňové náklady nezahŕňať do vstupnej ceny motorového vozidla pre účely zdanenia zamestnancov.  	O 	N 	Vstupná cena na účely tohto ustanovenia sa postupne medziročne znižuje o 12,5 %. 	
SASP 	K bodu 8, §8, odsek 1, písm. n) 
Za slová „n) náhrady nemajetkovej ujmy“ navrhujeme vložiť poznámku pod čiarou s odkazom na „§ 13 ods. 2 Občianskeho zákonníka“ 
Odôvodnenie: Podľa dôvodovej správy je potrebné zdaniť iba nemajetkovú ujmu podľa § 13 ods. 2 Občianskeho zákonníka. Ak však v zákone absentuje referencia na túto právnu normu, je možné pojem „nemajetková ujma“ vykladať široko a vzniká konflikt s §9, odsek 2, písm. i). 	O 	A 	Návrh zákona je upravený. 	
SASP 	K bodu 10, §8, odsek 5, písm. f), bod 2 
Navrhujeme slová „úroky z hypotekárneho úveru37b) alebo stavebného úveru37c)“ nahradiť slovami „úroky z úveru“ prípadne „úroky z úveru poskytnutého bankami a pobočkami zahraničných bánk“. 
Odôvodnenie: Forma a druh úveru by nemali mať vplyv na daňovú uznateľnosť úrokov pokiaľ daňovník preukáže súvislosť s obstaraním majetku. V opačnom prípade pôjde o diskrimináciu jednej formy financovania pred inou formou financovania. V prípade, že zámerom zákona je boj proti nebankovým spoločnostiam, navrhujem do zákona doplniť referenciu, že poskytovateľom úveru je banka prípadne pobočka zahraničnej banky.  	O 	N 	Navrhované ustanovenie spresňuje doteraz zaužívanú prax uznávania úrokov z týchto úverov, nakoľko iba tieto úvery sa preukázateľne vzťahujú na konkrétnu nehnuteľnosť. 	
SASP 	K bodu 13, §9, odsek 2, písm. i) 
Ak bude v §8, odsek 1, písm. n) vložená poznámka pod čiarou, ako je navrhované, v paragrafe §9, odsek 2, písm i) je potrebné ponechať slová „náhrad nemajetkovej ujmy“. 
Odôvodnenie: Za náhrady nemajetkovej ujmy sa dajú považovať napríklad aj plnenia od leteckých spoločností v rámci nariadenia Rady EU č. 261/2004 prípadne iné platby za nemajetkovú ujmy vyplývajúce či už zo slovenskej alebo EU legislatívy. Predpokladáme, že nie je zámerom zdaňovať všetky nemajetkové ujmy.  	O 	A 	Návrh zákona je upravený. 	
SASP 	K bodu 15 - § 16 ods. 1 písm. c) 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť 
Odôvodnenie: To isté ako pri bode 72. 	O 	N 	Ustanovenie sa upravuje v súlade so znením platným do 31.12.2013 s cieľom odstrániť neprimeranú tvrdosť zákona.  	
SASP 	K bodu 16, §17, odsek 3, písm. g) 
Navrhujeme ponechať súčasné znenie §17, odsek 3, písm. g) 
Odôvodnenie: Podľa súčasného znenia §17, odsek 3, písm. g) sa do základu dane nezahŕňa príjem prislúchajúci k výdavku (nákladu), ktorý nebol uznaný za daňový výdavok podľa § 19, ktorý bol daňovník povinný účtovať. Táto časť zákona dodáva daňovníkom právnu istotu, že v prípade nedaňových nákladov sú súvisiace výnosy nezdaniteľné. Zrušenie tohto ustanovenia by zmenilo základné princípy zdaňovania daňou z príjmov, ktoré boli v Slovenskej republike dlhodobo uplatňované. Navyše zavedenie tohto ustanovenia s aplikáciou od 1.1.2015 by znamenalo porušenie princípu právnej istoty – napr. v čase vzniku nedaňového nákladu v roku 2014 daňovník predpokladá, že súvisiaci výnos bude nezdaniteľný, no zmenou zákona by takýto príjem bol od 1.1.2015 zdaniteľný. 
Ak napríklad daňovník musí zaplatiť pokutu, ktorá je jeho nedaňovým nákladom avšak pokuta vznikla v dôsledku chyby jeho dodávateľa pričom dodávateľ ju podnikateľovi uhradí (napr. v zmysle zmluvy) nemala by byť náhrada od dodávateľa zdaniteľná inak to bude odporovať základným princípom zdanenia.  	O 	N 	Pôvodné ustanovenie § 17 ods. 3 písm. g) zákona ponúkalo veľmi široký výklad nad rámec zákona, keď sa nedaňové výdavky v úhrne posudzovali k úhrnu všetkých zdaniteľných príjmov, čím sa výrazne znižovala daňová povinnosť subjektu. Z uvedeného dôvodu bolo ustanovenie vypustené. 	
SASP 	K bodu 16, §17, odsek 3, písm. g) 
Navrhujeme bod 17 z novely vypustiť. 
Odôvodnenie: V prípade zmarených investícií prichádza u daňovníka ku nákladu bežného obdobia. Nevidíme dôvod prečo by sa daňové a účtovné náklady v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na základ dane v rozmedzí 36 mesiacov nie je žiadny.  	O 	N 	Zamerané investície sa vzťahujú k hmotnému majetku, ktorého obstarávacia cena sa zahŕňa do daňových výdavkov postupne vo forme odpisov, preto aj náklady na takéto nerealizované investície sa zahrnú do základu dane postupne počas navrhovanej doby. 	
SASP 	K bodu 17, §17, odsek 5 a §18 a k bodu 18, §17, odsek 6 
Navrhujeme body 17 a 18 z novely vypustiť 
Odôvodnenie: Zavedenie transferového oceňovania pri daňovníkoch s neobmedzenou daňovou povinnosťou je dodatočným neúmerným administratívnym zaťažením daňovníkov. 
Vzhľadom na existujúcu legislatívu (t.j. transferové oceňovanie len na zahraničnej úrovni) nemajú momentálne tuzemskí daňovníci evidenciu či ich ceny zodpovedajú trhovým cenám. Vypracovanie takejto evidencie a prípadná úprava existujúcich zmluvných vzťahov, tak aby vyhovovala požiadavkám transferového oceňovania si vyžaduje nie len dlhšie časové obdobie ale hlavne dodatočné náklady, ktoré nie sú efektívne vzhľadom na to, že v konečnom dôsledku sú všetky tuzemské osoby zdanené v rámci Slovenskej republiky. 
V prípade, že toto ustanovenie je do zákona navrhované ako súčasť boja proti daňovým únikom, nie je to účelné a je nadbytočné vzhľadom na to, že už v súčasnosti môže správca dane pri neúmerne nízkych výnosoch využiť §2, písm. c) podľa ktorého by príjmy mali byť ocenené cenami bežne používanými v mieste a čase plnenia prípadne ustanovenia týkajúce sa účelového obchádzania daňovej povinnosti. 
Napríklad v prípade bánk mnohé banky zakladajú samostatné dcérske spoločnosti s cieľom zefektívnenia interných procesov. Založenie dcérskej spoločnosti podlieha schvaľovaniu NBS a nie je „svojvoľné“. Pokiaľ dcérska spoločnosť poskytuje banke napríklad IT služby, odmeňovanie dcérskej spoločnosti nie je na trhovej úrovni bežných IT spoločností ale viac-menej na úrovni nákladov dcérskej spoločnosti keďže takto vytvorené dcérske spoločnosti sa chápu len ako „odčlenená súčasť“ banky. 
 	O 	N 	V rámci európskej legislatívy je povinnosť uplatňovať rovnaké pravidlá voči daňovníkom s obmedzenou daňovou povinnosťou ako voči daňovníkom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. 	
SASP 	K bodom 19 a 20 - § 17 ods. 8 písm. a) a c) ods. 12 písm. b) a c) 
Navrhujeme body 19 a 20 z novely vypustiť a ponechať § 19 ods. 2 písm. i) v súčasnom znení 
Odôvodnenie: To isté ako je uvedené pri časti „k bodu 30“ 	O 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona. 	
SASP 	K bodu 21, § 17 ods. 8 písm. c) 
Navrhujeme písmeno c) z novely vypustiť 
Odôvodnenie: V prípade vymenovaných nákladov (marketingových a iných štúdií atď.) prichádza u daňovníka ku nákladu bežného obdobia. Nevidíme dôvod prečo by sa daňové a účtovné náklady v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na základ dane v rozmedzí 36 mesiacov nie je žiadny. 
V prípade, že bude písmeno c) ponechané, je potrebné definovať pojem „iné štúdie“ vzhľadom na to, že príliš široké definovanie vyvoláva právnu neistotu. Napríklad aj poradcovia vypracúvajú rôzne analýzy či štúdie. Pri nedefinovaní pojmu „iné štúdie“ a nebude zrejmé, či sa takéto náklady budú posudzovať ako poradenstvo alebo ako „iné štúdie“. 
V prípade, že bude písmeno c) ponechané, prichádza ku konfliktu dvoch princípov – jednak zahrnutie do nákladov rovnomerne počas 36 mesiacov od účtovania a jednak až po zaplatení. 
Pokiaľ napríklad ku zaplateniu príde sedem mesiacov po zaúčtovaní, je zrejmé, že počas prvých šesť mesiacov nie je možné uplatniť daňový náklad. Ak sa zaplatí počas siedmeho mesiaca potom by malo byť definované, že v mesiaci si daňovník môže uplatniť náklad za všetkých sedem mesiacov, lebo nie je možné splniť navrhované znenie „rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník účtuje o náklade“. 
 	O 	N 	Pripomienka je zmätočná. 	
SASP 	K bodu 21, § 17 odsek 19 písm. d) 
Za slová „z hodnoty sprostredkovaného obchodu,“ navrhujme doplniť slová „okrem doplnkového dôchodkového sporenia a pravidelných investícií v rámci kolektívneho investovania,“ 
Odôvodnenie: Máme za to, že toto navrhované ustanovenie by sa nemalo vzťahovať na doplnkové dôchodkové sporenia a pravidelné investície v rámci kolektívneho investovania, nakoľko v týchto prípadoch nevieme s istotu určiť čo presne znamená hodnota sprostredkovaného obchodu, nakoľko pri vyššie uvedených typoch produktov nie je dopredu známa výška celkovo naakumulovanej sumy a ani ich trvanie. Takéto typy produktov sú na báze dobrovoľnosti a klient si sám určuje výšku odkladanej sumy, pričom si môže vložiť aj mimoriadny vklad, resp. investíciu. Navyše oba typy týchto produktov sú upravené samostatnými zákonmi. Taktiež zákon č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v § 84a upravuje výšku odmeny za sprostredkovanie účastníckych zmlúv. Z vyššie uvedených dôvodov by sa nemalo predmetné ustanovenie vzťahovať na spomínané typy produktov. 
 	Z 	A 	Návrh zákona upravený. 	
SASP 	K bodu 21, § 17 ods. 8 písm. e) 
Navrhujeme do tohto ustanovenia pridať vetu: „Pre účely tohto odseku je postačujúce ak povinnosti ustanovené v § 43 ods. 11 alebo § 44 ods. 3 daňovník splnil ku dňu podania daňového priznania za dané zdaňovacie obdobie“. 
Odôvodnenie: Navrhované znenie zákona nereflektuje, že napríklad povinnosť definovaná v § 43 ods. 11 sa plní pätnásteho dňa každého mesiaca za predchádzajúci kalendárny mesiac. Zároveň môže prísť ku prípadom, kedy daňovník splní povinnosť neskôr (napr. dočasná platobná neschopnosť, omyl...). Preto navrhujeme, aby bolo postačujúce povinnosti splniť ku dňu podania daňového priznania. Samozrejme súvisiace penále za oneskorené platby môže správca ďalej aplikovať čo by však nemalo súvisieť s daňovou uznateľnosťou nákladu ako takého.  	O 	N 	Pripomienka je zmätočná.  	
SASP 	K bodu 24 - § 17 ods. 33, písm. b) 
Navrhujeme písmeno b) z novely vypustiť. 
Odôvodnenie: Výnos pri spätnom prenájme majetku sa v zmysle účtovných predpisov časovo rozlišuje. Nevidíme dôvod prečo by sa daňové a účtovné výnosy v takomto prípade mali líšiť. Pre daňovníkov to predstavuje dodatočnú administratívnu záťaž spojenú s evidenciou pričom vplyv na celkový základ dane v rozmedzí trvania spätného prenájmu nie je žiadny.  	O 	N 	Tak ako strata jednorázovo ovplyvňuje základ dane pri uzatvorení zmluvy o spätnom prenájme, rovnako sa jednorázovo zdaní aj výnosy plynúci z predaja tohto majetku. 	
SASP 	K bodu 25 - § 17 ods. 34 
Navrhujeme za slová „základ dane“ vložiť slová „pred odpočtom daňovej straty“ 
Odôvodnenie: Z navrhovaného znenia nie je jasné, či sa má počítať zo základu dane pred odpočtom daňovej straty alebo zo základu dane po odpočte daňovej straty.  	O 	N 	Úprava nie je potrebná. Aj z platného znenia zákona jednoznačne vyplýva, že ide o základ dane pred uplatnením odpočtu daňovej straty. 	
SASP 	K bodu 25 - § 17 ods. 34 
Navrhujeme pridať vetu: „Toto ustanovenie sa nepoužije v prípade spoločností, ktoré v rámci svojho podnikania poskytujú prenájom bez vopred dohodnutého práva kúpy prenajatej veci.“ 
Odôvodnenie: V prípade spoločností, ktoré poskytujú operatívny prenájom osobných automobilov navrhujeme nepoužiť ustanovenie vzhľadom na to, že v ods. 35 je zohľadnená limitácia pre nájomcu a bolo by nespravodlivé limitáciu uplatniť aj pre prenajímateľa.  	O 	A 	Upravené v nadväznosti na výšku dosiahnutého príjmu z prenájmu majetku. 	
SASP 	K bodu 29 - § 19 ods. 2 písm. h) 
Navrhujeme bod 29 z novely vypustiť. 
Odôvodnenie: Pri poskytovaní úverov nie je istina súčasťou zdaniteľných príjmov. Avšak v prípade zlyhania dlžníka sa aj istina stáva nákladom daňovníka. Zároveň v súlade s § 17 ods. 27 (okrem daňovníka v konkurze) musia daňovníci zdaniť záväzky (vrátane nezaplatenej istiny) ak sú po splatnosti (20% po 360 dňoch, 50% po 720 dňoch a 100% po 1080 dňoch). Je preto nespravodlivé, ak pri zlyhaní dlžníka vo vymedzených prípadoch nebude môcť poskytovateľ úveru zahrnúť istinu do daňových výdavkov. 
Zároveň podľa § 19 ods. 2 písm. h) bude môcť poskytovateľ naďalej postupovať v prípade príslušenstva (ak bolo zahrnuté do zdaniteľných príjmov) bez ohľadu na zabezpečenie pohľadávky. Avšak pri istine bude musieť čakať na splnenie podmienok §19, odsek 2, písm. r) t.j. splnenie podmienok podľa § 20 ods. 4. Toto ustanovenie je však viazané maximálne na sumu, ktorá nie je krytá zabezpečením. V praxi nie je vždy určené, či sa zabezpečenie viaže na príslušenstvo alebo na istinu. Zo zákona nie je zrejmé, či daňovník môže určiť, že zabezpečenie sa viaže najskôr na príslušenstvo, uplatniť § 19 ods. 2 písm. h), úplne daňovo odpísať príslušenstvo a len zvyšok zabezpečenia aplikovať na istinu a uplatniť §19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4. 
Používané systémy daňovníkov neumožňujú rozdielne sledovanie istiny a príslušenstva a aplikáciu rozdielnych princípov pri opravných položkách respektíve odpise pohľadávok. 
V prípade istiny zlyhaného úveru ak dlžník splní podmienku § 19 ods. 2 písm. h), tak v súlade s účtovníctvom je zvyčajne potrebný 100% odpis pohľadávky vzhľadom na to, že sa neočakávajú budúce úžitky z tohto aktíva (pohľadávky). To znamená, že daňovník nemôže (z účtovných dôvodov) držať pohľadávku na súvahe a čakať 1080 dní na splnenie podmienok §19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4. Preto by sa zavedením tohto ustanovenia stali odpisy istiny pohľadávok do veľkej miery daňovo neuznateľnými napriek tomu, že nie je vinou poskytovateľa úveru, že dlžník definitívne zlyhal. 
V prípade obmedzenia daňovej uznateľnosti odpisu istiny prichádza ku výraznej diskriminácii bánk voči iným daňovníkom. Kým ostaní daňovníci majú v každom prípade možnosť daňovej uznateľnosti odpisu pohľadávky do nákladu, banky by de facto o možnosť odpisu istiny do daňových nákladov v prípade zlyhaných úverov definovaných v § 19 ods. 2 písm. h) (konkurz, nedostatok majetku atď.) prišli. Vzhľadom na existujúce daňové zaťaženie bánk vrátane chystanej dane z finančných transakcií sa toto ustanovenie javí ako ďalšie ustanovenie sťažujúce a znevýhodňujúce podnikanie vo finančnom sektore. 
 	O 	A 	Akceptované s výnimkou daňovníkov, u ktorých poskytovanie pôžičiek nie je hlavným predmetom činnosti. 	
SASP 	K bodu 30 - § 19 ods. 2 písm. i) 
Navrhujeme ponechať § 19 ods. 2 písm. i) v súčasnom znení a navrhované znenie o výdavkoch pri prevádzkovateľoch hazardných hier zaradiť do zákona pod iným písmeno. 
Odôvodnenie: Daňový odpis tzv. nemateriálnych pohľadávok po 720 dňoch po splatnosti je často využívaný v mnohých spoločnostiach a má svoje ekonomické opodstatnenie. V prípade pohľadávok do EUR 332 nie je efektívne investovať do ich vymáhania vo forme súdnych poplatkov či poplatkov za právnikov. Zároveň je vymožiteľnosť zvyčajne minimálna. V prípade, že by spoločnosť musela čakať na možnosť daňového odpisu až 1080 dní (§19, odsek 2, písm. r) + § 20 ods. 4), príde v mnohých prípadoch ešte pred uplynutím tejto doby k tomu, že z účtovných dôvodov je potrebné pohľadávku úplne odpísať (vzhľadom na to, že sa neočakávajú budúce úžitky z tohto aktíva) a daňovník tak príde o možnosť daňového nákladu (lebo nemôže čakať a držať pohľadávku na súvahe 1080 dní).  	O 	N 	Pre takýto druh pohľadávky ostáva zachovaná možnosť odpisu podľa § 19 ods. 2 písm. h) a r) zákona.  	
SASP 	K bodu 32 - § 19 ods. 2 písm. t) 
Terajšie znenie: „výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac do výšky 80 %; ak daňovník preukáže, že takýto majetok využíva výlučne na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov, uplatní si výdavky v plnej preukázanej výške.“ 
Navrhujeme nasledovné znenie: „výdavky (náklady) na obstaranie, prevádzkovanie, opravy a udržiavanie a technické zhodnotenie majetku uvedeného v prílohe č. 6 okrem výdavkov na osobnú potrebu podľa § 21 ods. 1 písm. i) najviac v takej percentuálne výške v akej ich používa na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmov“ 
Odôvodnenie: Podľa navrhovaného znenia má daňovník len dve možnosti – buď si uplatniť výdavky vo výške 100% alebo na 80%. Toto je ale nespravodlivé v prípade, že daňovník vie dokázať, že daný majetok používa na osobnú potrebu napríklad na 5% prípadne ho (v extrémnom prípade) použije na súkromný účel jeden jediný krát. Daňovník by mal mať možnosť uplatniť výdavky v takom pomere, ktorý vie dokázať. 
 	O 	ČA 	Bude upravené v dôvodovej správe. Daňovník si môže uplatniť len 100%- né výdavky, ak majetok využíva len na podnikanie. V opačnom prípade bude uplatňovať 80% za predpokladu, že majetok nevyužíva na služobné účely v oveľa menšej miere. Rozsah 80 – 100% sa neakceptuje 	
SASP 	K bodu 33 - § 19 ods. 3 písm. a) 
Navrhujeme ponechať písmeno a) v súčasnom znení. 
Odôvodnenie: Je bežnou praxou, že daňovníci prenajímajú majetok za cenu, ktorá je nižšia ako daňový odpis. Dôvody sú ale čisto ekonomické – napríklad pri prenájme stroja zároveň prenajímateľ zabezpečuje dodávku súvisiaceho spotrebného materiálu k stroju a celkový obchod (prenájom + spotrebný materiál) je ziskový. Podľa všeobecných princípov má správca dane zohľadňovať transakcie jednotlivo a všetky v ich vzájomnej súvislosti. Zároveň má zohľadňovať obsah pred formou. Preto navrhujeme ponechať písmeno a) v súčasnom znení.  	O 	N 	Cieľom navrhovanej úpravy nie je, aby daňovník platil dane, ale aby mu nevznikala daňová strata. Z uvedeného dôvodu sa navrhuje možnosť odpisovania majetku, ktorý bol daný do prenájmu len do výšky príjmu z prenájmu. V prípade, ak by mal skutočne nízky prenájom v určitom období, môže využiť aj prerušenie odpisovania. 	
SASP 	K bodu 36 - § 19 ods. 3 písm. p) 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 
Odôvodnenie: Limitovanie zahŕňania nákladu na províziu za vymáhanie maximálne do výšky 50% z hodnoty sprostredkovaného obchodu odporuje princípom trhových vzťahov medzi daňovníkmi pretože v mnohých oblastiach sú provízie vo výške viac ako 50% bežnou obchodnou praxou. 
Zároveň navrhovaný bod 36 je v rozpore s navrhovaným bodom 21 (50% versus 10%). 
 	O 	N 	Sprostredkovateľská provízia v rovnakej výške ako vymožená pohľadávka stráca svoje ekonomické opodstatnenie. 	
SASP 	K bodu 40 - § 20 ods. 10 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 
Odôvodnenie: Argumentácia je uvedená pri bode 29. 
Navyše si toto ustanovenie odporuje pretože v prvej vete limituje opravnú položku ako náklad bez istiny ale v druhej vete je istina zahrnutá (banky tvoria opravné položky na celú pohľadávku vrátane istiny). Takže nie je zrejmé ako majú banky vlastne postupovať. 

 	O 	A 	Návrh zákona upravený. 	
SASP 	K bodu 42 - § 21 ods. 1 písm. h 
Navrhujeme vložiť slová: „tabakové výrobky okrem daňovníkov, u ktorých je výroba tabakových výrobkov a alkoholické nápoje okrem daňovníkov, u ktorých je výroba alkoholických nápojov hlavným predmetom činnosti a“. 
Odôvodnenie: Pôvodne navrhované znenie indikuje, že daňovník by mal mať ako hlavný predmet súčasne výrobu tabakových výrobkov aj výrobu alkoholických nápojov. 
 	O 	A 	Návrh zákona upravený. 	
SASP 	K bodu 44 - § 21 ods. 2 písm. m) 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť. 
Odôvodnenie: Paušálnej náhrady nákladov spojených 
s uplatnením pohľadávok, zmluvné pokuty, poplatky z omeškania a úroky z omeškania sú bežnou súčasťou obchodných vzťahov a preto by mali byť daňovým nákladom. 
Osobitne pri úrokoch z omeškania, ktoré sa platia na základe rozhodnutia súdu sú tieto pomerne vysoké avšak nie z vôle daňovníka ale preto, že konania na súdoch v SR trvajú neúmerne dlho. Pri nedaňovosti tohto nákladu bude daňovník vlastne dvakrát penalizovaný – najskôr výškou úroku z omeškania a následne aj tým, že to bude nedaňový náklad. 
Návrh zákona nerieši prípad, že na takéto náklady boli tvorené v minulosti rezervy pričom tieto budú použité v čase, kedy už náklad bude nedaňový. Na základe navrhovaného znenia by sa takýto náklad stal nedaňovým aj keď sa týka obdobia kedy išlo o daňový náklad len nebola známa jeho presná výška (napr. súdny spor nebol ukončený). To vyvoláva právnu neistotu. 
Navyše takéto taxatívne vymenovanie „odškodnení“ vytvára priestor na iné druhy plnení medzi spoločnosťami – napríklad mimosúdne vyrovnania či platby na základe súdnych rozhodnutí, ktoré (keďže nie sú vymenované ako nedaňový náklad) by boli daňovo uznateľné pričom ich ekonomická podstata je mnohokrát taká istá ako pri zmluvných pokutách. 
 	O 	N 	Navrhované znenie podporuje platobnú disciplínu medzi podnikateľskými subjektami. 	
SASP 	K bodu 46 - § 21a 
§ 21a ods. 3 navrhujeme nahradiť nasledovným znením: 
„(3) Odseky 1 a 2 sa neuplatnia u dlžníka, ktorý je finančnou inštitúciou1, subjektom kolektívneho investovania2 alebo realitnou spoločnosťou3. 
Poznámka pod čiarou znie: 
1) § 6 ods. 21 zákona č. 483/2001 o bankách a o zmene a doplnení niektorých zákonov 
2) § 4 zákona č. 203/2011 Z. z. o kolektívnom investovaní 
3) § 128 zákona č. 203/2011 Z. z. o kolektívnom investovaní 
Zdôvodnenie: Máme za to, že je potrebné rozšíriť pôvodne uvedené finančné inštitúcie v návrhu novely zákona o dani z príjmov o ďalšie vyššie uvedené subjekty, aby nedochádzalo k neopodstatnenému zvýhodňovaniu, resp. znevýhodňovaniu časti subjektov pôsobiacich na finančnom trhu. Považujeme za nevyhnutné pre jednoznačnosť doplniť do vyššie uvedeného odseku aj realitnú spoločnosť v zmysle zákona č. 203/2011 Z. z. o kolektívnom investovaní, ktorá slúži ako prostriedok na kúpu nehnuteľností do špeciálneho podielového fondu nehnuteľností, vzhľadom na to, že špeciálny podielový fond nehnuteľností nemá právnu subjektivitu a dané ustanovenie o pravidlách nízkej kapitalizácie sa tak, ako je uvedené v dôvodovej správe týka úverov a pôžičiek, ktoré sú vyplácané medzi závislými právnickými osobami. Pokiaľ by sa uvedené ustanovenie navrhovaného § 21a vzťahovalo aj na úvery a pôžičky ktoré sú poskytované medzi špeciálnym podielovým fondom nehnuteľností a realitnou spoločnosťou, tak tým pádom by dochádzalo k dvojitému zdaneniu, a to jednak ma úrovni realitnej spoločnosti a jednak na úrovni zrážkovej dane z výnosu v špeciálnom podielovom fonde nehnuteľností. 
 	Z 	ČA 	Úpravá vykonaná u finančných inštitúcii a subjektov kolektívneho investovania. 	
SASP 	K bodu 55 - § 26 odsek 3 
Navrhujeme ponechať pôvodné znenie. 
Odôvodnenie: Limitácia zrýchleného odpisovania len na niektoré druhy majetku nemá svoje opodstatnenie. Zrýchlené odpisovanie vyjadruje ekonomickú realitu pri niektorých druhoch majetku – t.j. ich hodnota klesá v prvých rokoch používania rýchlejšie ako počas ďalších rokov. Preto by zrýchlené odpisovanie malo byť umožnené pri všetkých odpisových skupinách.  	O 	N 	Zrýchlený spôsob odpisovania ostáva zachovaný pre odpisovú skupinu 2 a 3 ako podpora zavádzania nových výrobných technológii. 	
SASP 	K bodu 56 - § 26 odsek 8 
Navrhujeme vypustiť druhú vetu. 
Odôvodnenie: Daňovník, ktorý má dostatočný základ dane nie je pri vlastných vozidlách limitovaný maximálnymi daňovými výdavkami (EUR 48 000). Ani daňovník, ktorý si vozidlo obstaráva formou finančného prenájmu a má dostatočný základ dane by touto sumou nemal byť limitovaný. Inak príde ku znevýhodneniu finančného lízingu ako formy obstarávania majetku. 
Toto ustanovenie by zároveň malo negatívny vplyv na lízingové spoločnosti poskytujúce finančný lízing osobných automobilov, ktoré by stratili veľké množstvo zákazníkov. 

 	O 	ČA 	Upravené v nadväznosti na znenie ustanovenia § 17 ods. 34 návrhu zákona. 	
SASP 	K § 43 odsek 3, písm. a) 
Pred slovo „výhru“ navrhujeme vložiť slovo „peňažnú“ a za slová Slovenskej republiky, 95)“ navrhujeme vložiť slová „okrem výhier oslobodených od dane podľa § 9“ 
Odôvodnenie: Súčasné znenie zákona predpokladá, že zrážkovú daň je potrebné zrážať aj z nepeňažných výhier plynúcich z rôznych vkladových produktov. Toto ale v praxi nie je možné a takáto výhra by mala byť zdanená cez podanie daňového priznania výhercom. 
Zároveň nie je zrejmé, že zrážkovú daň nie je potrebné zrážať v prípade výhier oslobodených podľa § 9. Pritom ale § 9 sa vzťahuje na všetky druhy výhier a teda aj tie, ktoré plynú z rôznych vkladových produktov. Ak by poskytovateľ výhry zrazil zrážkovú daň z celej výhry, nemôže si výherca uplatniť oslobodenie do EUR 350 cez podanie daňového priznania vzhľadom na to, že sa daň považuje za vysporiadanú. 
 	O 	N 	Nad rámec návrhu zákona. 	
SASP 	K bodu 72 - § 43 ods. 2 
Navrhujeme tento bod novely vypustiť alebo limitovať len na daňovníkov, ktorý nepodliehajú zdaneniu na území Európskej únie resp. na daňovníkov nezmluvných štátov. 
Odôvodnenie: V prípade uplatňovania zrážkovej dane na všetky služby definované v § 16 ods. 1 písm. c) príde ku kolíznym situáciám. Napríklad daňovník (zahraničná osoba) má v SR stálu prevádzkareň, platí preddavky na daň a navyše mu odberatelia budú zrážať zrážkovú daň. 
Zároveň budú znevýhodnení daňovníci s obmedzenou daňovou povinnosťou, ktorí budú daň platiť ihneď (formou zrážkovej dane) oproti podnikateľom s neobmedzenou daňovou povinnosťou. To môže indikovať obmedzovanie podnikania zahraničných subjektov čo je v rozpore s princípmi EU. 
V mnohých prípadoch je časť služieb poskytovaná na území SR a časť mimo územia SR. V prípade, že tento bod novely bude ponechaný, je potrebné definovať ako majú daňovníci postupovať v takýchto prípadoch. 
 	O 	N 	V nadväznosti na zmenu § 16 ods. 1 písm. c) sa upravuje spôsob zdanenia služieb poskytnutých na území SR tak, ako bolo platné do 31.12.2013. 
Vo vzťahu k daňovníkom z členských štátov EÚ je predmetné ustanovenie (ako aj ustanovenie § 16 ods. 1 písm. c)) nerelevantné, nakoľko SR má s týmito štátmi uzavreté zmluvy o zamedzení dvojitého zdanenia, ktoré umožňujú zdaniť príjmy za poskytnutie služieb v SR, len ak sú poskytované prostredníctvom stálej prevádzkarne (§ 16 ods. 1 písm. a)). V takýchto prípadoch sa daň nezráža podľa § 43. 
Z tohto dôvodu tiež nedochádza k znevýhodneniu a obmedzeniam vo vzťahu k členským štátom EÚ. 
Príjem daňovníkov s obmedzenou daňovou povinnosťou bude zdaniteľný na území SR len za služby poskytnuté na území SR. Pre správne zdanenie je potrebné vyčísliť sumu pripadajúcu na služby poskytnuté na území SR. 
 	
SASP 	§ 43 ods. 6 a 7 
Ak bude prijatý bod 72 potom treba do týchto odsekov doplniť § 16 ods. 1 písm. c) 
Odôvodnenie: V prípade, že bod 72 novely bude schválený, príde ku situáciu znevýhodnenia zahraničných podnikateľov, ktorí nie len, že budú znevýhodnení v zdanení zrážkovou daňou ako je popísané pri bode 72 ale navyše bude táto ich daň finálna a nebudú mať možnosť si ju uplatniť ako preddavok na daň. Preto navrhujeme, aby prípadná zaplatená zrážková daň mohla byť považovaná za preddavok na daň.  	O 	N 	Ako je uvedené v odôvodnení k bodu 72, nedôjde k znevýhodneniu daňovníkov z členských štátov EÚ, keďže ich príjem za poskytnutie služieb je zdaniteľný na území SR, iba ak sú služby poskytované prostredníctvom stálej prevádzkarne. Príjem stálej prevádzkarne sa však nezdaňuje daňou vyberanou zrážkou.  	
SASP 	§ 52za ods. 4 
Navrhujeme vypustiť slovo „najskôr 1. januára“ a nahradiť ho „1. januára 2014 a v prípade daňovníkov s hospodárskym rokom začínajúc zdaňovacím obdobím, ktoré začína v kalendárnom roku 2014“. 
Odôvodnenie: Slovo najskôr indikuje, že daňovníci si môžu uplatňovanie daňových strát z rokov 2010 až 2013 nechať na obdobie neskoršie ako rok 2014. Teda že začnú rovnomerne počas 4 rokov uplatňovať daňové straty napríklad až od 1.1.2018.  	O 	N 	Úpravu už platných a účinných prechodných ustanovení nie je možné upraviť a daňovník musí začať v nadväznosti na § 30 neuplatnené straty za roky 2010 až 2013 odpočítavať v roku 2014.  	
SASP 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (2) 
Navrhujeme stanoviť účinnosť tak, aby neprichádzalo ku retroaktivite. 
Odôvodnenie: Ako je uvedené pri jednotlivých bodoch, v niektorých prípadoch také skoré zavedenie vyvoláva právnu neistotu respektíve je retroaktívne. Navrhujeme minimálne posunúť účinnosť.  	O 	N 	Ustanovenie nadobúda účinnosť k 1. 1. 2015, prvýkrát sa uplatní za rok 2015 a spätne výdavky na rok 2014 sa neupravujú. 	
SASP 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (3) 
Ak § 21a bude schválený, navrhujeme aspoň posunúť účinnosť. 
Odôvodnenie: Navrhnuté v súvislosti s predchádzajúcim bodom. 	O 	N 	Úprava vyplývajúca z § 21a sa vykonáva k poslednému dňu zdaňovacieho obdobia a preto je dostatočný časový priestor na implementáciu tohto opatrenia v praxi. 	
SASP 	K bodu 75 - § 52zd, odsek (6) 
Navrhujem toto znenie zmeniť tak, aby daňovníci pri existujúcom majetku nemenili spôsob odpisovania. 
Odôvodnenie: Spôsob odpisovania sa všeobecne nemá meniť – to je jeden zo základných princípov pri odpisovaní majetku, ktorý je uvedený aj v zákone § 26, odsek 3. Preto je ustanovenie § 52zd, odsek (6) v priamo rozpore s § 26, odsek 3. 
Navyše účtovné systémy nie sú schopné takéto zmeny vykonať v tak krátkej dobe aká sa očakáva medzi schválením zákona a jeho implementáciou. 
V tomto ustanovení nie je riešené v akom momente má spôsob odpisovania zmeniť daňovník s hospodárskym rokom. 
Vzhľadom na vyššie uvedené navrhujeme spôsob odpisovania pri existujúcich majetkoch nemeniť 
 	O 	A 	Návrh zákona obsahuje uvedené v § 52zd ods. 2. 	
SASP 	K bodu 75 - § 52zd 
Doplnenie ohľadom odpisových skupín. 
Odôvodnenie: Je potrebné definovať, či existujúci majetok je potrebné „prerozdeliť“ do nových odpisových skupín. Alebo sa nové odpisové skupiny budú používať len pri majetku obstaranom po 1.1.2015 	O 	A 	Návrh zákona obsahuje uvedenú požiadavku v § 52zd ods. 2. 	
SASP 	Všeobecné pripomienky a komentáre: 
Novela zákona v niekoľkých bodoch ruší daňové zvýhodnenie pri finančnom prenájme. Daňové zvýhodnenie pri finančnom prenájme je pritom jedným z hlavných dôvodov pre tento druh financovania. Finančný prenájom podporuje investovanie do majetku spoločnosti a do novších a lepších technológií. Jeho obmedzenie bude mať negatívny vplyv nie len na lízingové spoločnosti (v niektorých prípadoch zrejme môže prísť ku ukončeniu činnosti lízingovej spoločnosti) ale aj na zníženie objemu investícií do majetku v ekonomike ako takej. Pritom lízingové spoločnosti v oblasti nehnuteľností významne negatívne ovplyvní už aj to, že sa predlžuje doba odpisovania pri budovách, kde lízing prestane byť zaujímavou formou financovania. 

Mnohé zmeny navrhované vyššie predpokladajú významné zásahy do účtovných systémov prípadne iných systémov spoločnosti (daňové odpisy, testovanie výšky provízie na objem obchodu, zmena v daňovej uznateľnosti odpisu pohľadávok a opravných položiek...). Ako bolo zrejmé pri kontrolnom výkaze, úprava týchto systémov je v prípade niektorých daňovníkov záležitosťou niekoľkých mesiacov. Pri očakávanom čase medzi schválením zákona a sa jeho navrhovanou účinnosťou od 1.1.2015 sa tento čas javí ako úplne nedostatočný na implementáciu tak závažných zmien. Daňovníci jednoducho nebudú schopný od 1.1.2015 implementovať všetky zmeny a teda nebude pre nich možné správne určiť daňovú povinnosť za rok 2015. Aj v prípade, že počas roka 2015 sa zmeny podarí implementovať, bude treba manuálne upraviť začiatok roka 2015 čo znamená dodatočnú prácu a manuálne úpravy sú náchylné na chyby. Takže situácia môže vyústiť do toho, že daňovníci budú penalizovaní napriek tomu, že nekonali nesprávne resp. v každom čase konali tak najlepšie ako mohli, aby si plnili svoje daňové povinnosti. 
 	O 	N 	Úpravou odpisovania hmotného majetku obstaraného formou finančného prenájmu prichádza len k zjednoteniu podmienok odpisovania bez ohľadu na spôsob obstarania majetku. Úprava základu dane sa vykonáva v závere zdaňovacie obdobia a je dostatočný časový priestor na implementáciu všetkých navrhových zmien. 	
SARM 	ZÁSADNÚ PRIPOMIENKU k bodu 21: 
Vážená inštitúcia, 

v rámci pripomienkového konania k novele zákona č. 595/2013 Z.z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov a ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony, si dovoľujeme podať ZÁSADNÚ PRIPOMIENKU k bodu 21: ( spoločne so Slovenskou asociáciou sprostredkovateľov v poisťovníctve SASP ) 

Intro: 
Prosíme navrhovateľa/predkladateľa novely zákona o vysvetlenia, 

1. čo chápe pod pojmom "sprostredkovanie" - aj v zmysle zákona o DPH, či aj sprostredkovanie poistenia ( § poisťovacie služby ) a/alebo aj finančné sprostredkovanie či finančné poradenstvo ( § finančné služby - zákon o DPH) 
2. Na základe akých negatívnych skúseností predkladateľ navrhuje taého obmedzenia ? 
3. v ktorom európskom štáte je už uzákonená max. výška odplaty za sprostredkovanie ? 
4. vidíme značné riziká v sociálnej oblasti v rádoch X - 000 ľudí, naozaj neexistuje analýza dopadu napr. pre zamestanosť 
5. Uvažovalo sa so stúpajúcou reguláciou vo finančnom/poisťovacom sektore o komplexných dopadoch ( ochrana spotrebiteľa, diskriminácia slov. subjektov ) 

Nami navrhnuté znenie: 

„(19) Súčasťou základu dane daňovníka len po zaplatení sú 
f) kompenzačné platby vyplácané podľa osobitného predpisu,37ad) u ich dlžníka, 
g) výdavky (náklady) na nájomné; zaplatené nájomné fyzickej osobe za príslušné zdaňovacie obdobie sa uzná najviac do výšky časovo rozlíšenej sumy prislúchajúcej na zdaňovacie obdobie, 
h) náklady na marketingové a iné štúdie, náklady na prieskum trhu a náklady na získanie noriem a certifikátov, zahrnované rovnomerne počas 36 mesiacov počnúc mesiacom, v ktorom daňovník o týchto nákladoch účtoval alebo evidoval podľa § 6 ods. 11, 
d) odplaty (provízie) za sprostredkovanie, a to aj ak ide o sprostredkovanie na základe mandátnych zmlúv alebo podobných zmlúv 79a) najviac do výšky 10 % z hodnoty sprostredkovaného obchodu, v rámci finančného sprostredkovania alebo finančného poradenstva v zmysle osobitného právneho predpisu79b) bez obmedzenia vo vzťahu k hodnote sprostredkovaného obchodu, 
e) výdavky (náklady) vzťahujúce sa k úhrade príjmov podľa § 16 ods. 1 vyplácaných, poukazovaných alebo pripisovaných v prospech daňovníka nezmluvného štátu a po splnení povinností ustanovených v § 43 ods. 11 alebo § 44 ods. 3 pre daňovníka, ktorý vypláca, poukazuje alebo pripisuje uvedené príjmy, ak mu takéto povinnosti vznikli.“ 

Poznámka pod čiarou k odkazu 79a znie: 
„79a) § 642 až 672a Obchodného zákonníka v znení zákona č. 500/2001 Z. z.“ 
„79b) zákon č. 186/2009 Z.z. o finančnom sprostredkovaní a finančnom poradenstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v zmysle neskorších predpisov.“ 

Zdôvodnenie: 

Navrhovaná novela zákona č. 595/2003 Z.z. by mala v prípade, že by sa týkala aj finančného sprostredkovania, priamy vplyv na viac ako 160 000 ekonomických subjektov pôsobiacich v rámci finančného trhu Slovenskej republiky. Pri odhade týchto následkov počítame s tým, že jednotlivé spoločnosti (finančné inštitúcie, samostatní finanční agenti) by sa tejto novele prispôsobili spôsobom, že by sa jednotlivým subjektom vyplácala odmena maximálne 10% z hodnoty sprostredkovaného produktu (obchodu). 

Navrhovaná novela ust. § 17 ods. (19) zákona č. 595/2003 Z.z. prináša nasledovné problémy a odhadované negatíve dôsledky na finančný trh: 

1. očakávanie zvýšenia počtu nezamestnaných 

V sektore finančných služieb pracuje v súčasnosti cca. 160 tisíc subjektov. Navrhovaný spôsob výpočtu odmeňovania by prakticky zasiahol spôsob odmeňovania celého finančného trhu a znamenal by zánik výkonu činnosti zo strany niekoľko tisícov kvalifikovaných osôb, pre ktoré by vyplácaná odmena nebola vo vzťahu ku kvalifikovanosti činnosti zaujímavá. 

2. zníženie trhového faktoru v rámci poskytovania finančných služieb 

Súčasný systém fungovania finančných inštitúcií je postavený na outsourcing-u veľkého počtu činností na finančných sprostredkovateľov. Tento systém ponúka pri samostatných finančných agentoch možnosť väčšieho výberu produktov, kde znížením počtu agentov by mal za následok zníženie komfortu pre spotrebiteľa, ktorý by si tieto služby musel individuálne porovnávať u jednotlivých finančných inštitúcií, bez dostatočných odborných skúseností. 

3. zníženie rozsahu výkonu finančného sprostredkovania 

Zákon č. 186/2009 Z.z. o finančnom sprostredkovaní a finančnom poradenstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon č. 186/2009 Z.z.“) definuje finančné sprostredkovanie ako komplex viacerých na seba navzájom nadväzujúcich činností, medzi ktoré patrí 
a) predkladanie ponúk na uzavretie zmluvy o poskytnutí finančnej služby, b) uzavieranie zmluvy o poskytnutí finančnej služby, 
c) vykonávanie ďalších činností smerujúcich k uzavretiu alebo k zmene zmluvy o poskytnutí finančnej služby, 
d) poskytovanie odbornej pomoci, informácií a odporúčaní klientovi na účely uzavretia, zmeny alebo ukončenia zmluvy o poskytnutí finančnej služby, 
d) spolupráca pri správe zmluvy o poskytnutí finančnej služby, ak charakter finančnej služby takú spoluprácu umožňuje, 
e) spolupráca pri vybavovaní nárokov a plnení plynúcich klientovi zo zmluvy o poskytnutí finančnej služby, najmä v súvislosti s udalosťami rozhodujúcimi pre vznik takýchto nárokov, ak charakter finančnej služby takúto spoluprácu umožňuje, 
f) v sektore poistenia alebo zaistenia aj zisťovanie, hodnotenie a spracovávanie analýz poistného rizika v súvislosti s ponúkanými poistnými produktmi. 

Vzhľadom na navrhované obmedzenia v návrhu zákona č. 595/2003 Z.z. by to znamenalo v praxi redukciu činností uvedených vyššie výlučne len na niektoré body, napr. na bod a). 

4. nekompatibilita so zákonom č. 186/2009 Z.z. o finančnom sprostredkovaní a finančnom poradenstve a o zmene a doplnení niektorých zákonov 

Súčasná právna úprava neumožňuje vykonávať finančným agentom finančné sprostredkovanie za odmenu od klienta, pri odmeňovaní sú subjekty finančného trhu odkázané na odmeňovanie od finančných inštitúcií. Pri nemožnosti zaplatiť si zvýšený servis či už zo strany klienta alebo finančných inštitúcií predpokladáme z dôvodu ekonomickej nerentability ústup takýchto služieb. 

5. zníženie dostupnosti poskytovaných finančných služieb 

Úbytok počtu finančných sprostredkovateľov (ktorý považujeme za reálny fakt) by znamenal zánik viacerých distribučných kanálov a znamenal by zníženie kvality poskytovaných služieb v menších mestách a na vidieku. Vzhľadom na skutočnosť, že Slovenská republika už teraz zaostáva v porovnaní so západnými krajinami Európskej únii v počte rozšírenia finančných produktov medzi obyvateľstvom, navrhované opatrenie by mohlo tento trend len prehlbovalo. 
6. vznik nepomeru k nárokom kladeným na výkon finančného sprostredkovania 

Finančné sprostredkovanie predstavuje vysokokvalifikovanú odbornú činnosť. Zabezpečenie a dodržiavanie požadovanej odbornej spôsobilosti a kvalifikovanosti všetkých osôb vykonávajúcich túto činnosť prostredníctvom pravidelných periodických vzdelávaní, odborných skúšok, neustáleho vzdelávania v oblasti ponúkaných finančných produktov/ finančných služieb a súvisiacej legislatívy je finančne veľmi náročné. Zákon č. 186/2009 Z.z. tiež ukladá striktné povinnosti súvisiace s organizačným a technickým zabezpečením výkonu finančného sprostredkovania, ktoré so sebou prinášajú ďalšie nemalé finančné nároky na subjekty vykonávajúce finančné sprostredkovanie. Nakoniec treba v rámci výkonu finančného sprostredkovania dodržiavať osobitné právne predpisy, napr. zákon č. 122/2013 Z.z. o ochrane osobných údajov a o zmene a doplnení niektorých zákonov, zákon č. 297/2008 Z.z. o ochrane pred legalizáciou príjmov z trestnej činnosti a ochrane pred financovaním terorizmu a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, ktorých implementácia prináša opätovne výrazné náklady na strane finančných agentov. 

Novelou navrhované obmedzenia by boli vo výraznom nepomere k mnohým povinnostiam, ktoré sú zo strany finančných agentov požadované a preukázateľne finančne náročné na dodržiavanie. Novela tak vytvára predpoklad a tlak na zníženie kvality poskytovaných služieb zo strany finančných agentov. 

7. zaťaženie sociálneho systému Slovenskej republiky 

Zníženie počtu finančných sprostredkovateľov o desiatky tisíc osôb by malo priamy vplyv na sociálny systém Slovenskej republiky, kde z produktívnych osôb by sa stali osoby nezamestnané. Nemáme vedomosť o tom, že slovenský pracovný trh by dokázal absorbovať niekoľko desiatok tisíc kvalifikovaných pracovníkov. 
8. sťaženie vstupu nových finančných inštitúcií na územie Slovenskej republiky 

Takýto prístup by mohol obmedziť schopnosť presadiť sa v rámci finančného trhu Slovenskej republiky či už z pohľadu nových finančných inštitúcií alebo nových finančných produktov a zároveň obmedzuje schopnosť finančných inštitúcií využívať motivačné akcie. 

9. zvýhodnenie niektorých zahraničných finančných subjektov 

Navrhovaná právna úprava sa netýka všetkých zahraničných finančných subjektov pôsobiacich v rámci Slovenskej republiky. 
V zmysle ust. § 11 zákona č. 186/2009 Z.z. „finančný sprostredkovateľ z iného členského štátu v sektore poistenia alebo zaistenia je oprávnený na území Slovenskej republiky vykonávať finančné sprostredkovanie alebo finančné poradenstvo v sektore poistenia alebo zaistenia v rozsahu, v akom je oprávnený vykonávať finančné sprostredkovanie alebo finančné poradenstvo v sektore poistenia alebo zaistenia vo svojom domovskom členskom štáte, a to prostredníctvom pobočky alebo na základe práva na slobodné poskytovanie služieb“. 
Zahraničné subjekty môžu teda poskytovať svoje služby finančného sprostredkovania aj v rámci slobodného poskytovania služieb (bez zriadenia pobočky alebo inej organizačnej jednotky) a v tomto prípade sa na nich obmedzenia vyplývajúce z novely zákona nebudú vzťahovať. 

10. zásah do finančnej politiky finančných inštitúcií a finančných agentov 

Navrhovaná úprava by znamenala zásah do súčasného stavu fungovania finančného sprostredkovania v Slovenskej republike bez jasnej stratégie vo vzťahu k finančným sprostredkovateľom a finančným inštitúciám ohľadom toho, ako má toto finančné sprostredkovanie do budúcna vyzerať. 

Domnievame sa, že navrhovaná úprava môže mať za následok najmä úbytok kvalifikovanej časti výkonu finančného sprostredkovanie (analýzy, snaha o vylepšenie produktov počas ich trvania, pravidelná komunikácia s klientom, asistencia pri likvidácii a pod.). 

11. zásah do ochrany spotrebiteľa a jeho práv 

Domnievame sa, že pripravovaná úprava je v rozpore s právnou úpravou a trendmi ochrany spotrebiteľa na európskej úrovni, ako aj v právnom poriadku Slovenskej republiky. 

Pripravovaná európska legislatíva vo veci výkonu finančného sprostredkovania (najmä smernica Európskeho parlamentu a Rady o sprostredkovaní poistenia) so sebou prináša opätovné zvýšenie požiadaviek na výkon finančného sprostredkovania. Účelom týchto zmien je zabezpečovať kvalifikované a kvalitné poskytovanie služieb na finančnom trhu, zároveň dostupné pre široké vrstvy obyvateľstva. 

Navrhovaná novela je v priamom rozpore s týmto trendom, kde podľa nášho názoru táto novela bude vytvárať priamy tlak na znižovanie kvality výkonu finančného sprostredkovania po personálnej, materiálnej a organizačnej stránke. Pnutie medzi nastavením odmeňovania v rámci finančného sprostredkovania (v zmysle novely) a veľkým administratívnym a legislatívnym zaťažením výkonu finančného sprostredkovania (vyplývajúcim z európskej a slovenskej legislatívy) bude mať reálny vplyv na kvalitu poskytovaných služieb, tak ako uvádzame v predchádzajúcich bodoch. 

Finančné sprostredkovanie predstavuje vysokokvalifikovanú odbornú činnosť, navrhovaná novela však podľa nášho názoru vytvára tlak na redukciu tejto odbornosti, čo v konečnom dôsledku bohužiaľ pocítia spotrebitelia. 

II. 
Domnievame sa, že prijatie takéhoto zásadu do spôsobu odmeňovania v rámci finančného trhu by malo byť sprevádzané aktívnou komunikáciou s finančnými inštitúciami, finančnými sprostredkovateľmi združenými v jednotlivých združenia a Národnou bankou Slovenska. Vami navrhovaný spôsob považujeme za likvidačný vo vzťahu k finančného trhu. 

Navrhované znenie bude mať za následok jednoznačný negatívny dopad na rozpočet verejnej správy, najmä s ohľadom na predpoklad zvýšenia nezamestnanosti a s tým súvisiace zvýšené náklady štátu. Zároveň predpokladáme negatívny vplyv na informatizáciu spoločnosti, kde v rámci finančného sprostredkovania predpokladáme jednoznačný tlak na znižovanie štandardov týkajúcich sa technického zabezpečenia výkonu finančného sprostredkovania. Predpokladáme tiež jednoznačne negatívny vplyv na hospodárenie obyvateľstva a finančnú gramotnosť obyvateľstva s predpokladaným preukázateľne horším prístupom širokých vrstiev obyvateľstva k finančným službám, ako aj následným znížením kvality poskytovaných finančných služieb. 

Dovoľujeme si Vás požiadať o zapracovanie našich pripomienok do pripravovanej novely zákona č. 595/2003 Z.z. Veríme, že naše denno-denné poznatky z praxe budú pre Vás užitočným zdrojom informácií. 

Vyjadrujeme presvedčenie, že sa nám spoločne podarí pripraviť také znenie novely zákona č. 595/2003 Z.z., ktoré posilní podnikateľské prostredie v rámci Slovenskej republiky. 

Tešíme sa na ďalšiu vzájomnú komunikáciu. 

www.isarm.sk 
 	Z 	A 	Úpravá vykonaná u finančných inštitúcii a subjektov kolektívneho investovania. 	
ASL SR 	Pripomienky k Čl. I. novelizačné body 7., 12., 14., 23., 43., 73., 74.  
Lekári, sestry a iní zdravotnícki pracovníci (ďalej len „zdravotnícki pracovníci“) patria medzi nie veľkú skupinu povolaní, pre ktoré právne predpisy ustanovujú povinnosť sústavne sa vzdelávať. 
Zákon č. 578/2004 Z. z. o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti, zdravotníckych pracovníkoch, stavovských organizáciách zákona definuje sústavné vzdelávanie ako priebežné obnovovanie, prehlbovanie a udržiavanie získanej odbornej spôsobilosti v súlade s rozvojom príslušných odborov po celý čas výkonu zdravotníckeho povolania. Táto zákonná podmienka výkonu povolania je nesporne prínosom aj pre pacienta, pričom je potrebné si uvedomiť, že plnenie tejto povinnosti je z väčšej časti realizovaná v čase osobného voľna zdravotníckych pracovníkov a je spojené s nemalými finančnými nákladmi, ktoré zdravotnícki pracovníci na vzdelávanie, na rozdiel od iných povolaní, musia vynaložiť. Tieto náklady boli doposiaľ zmiernené účasťou na podujatiach organizovaných a financovaných držiteľmi. 
Navrhovaná úprava mení spôsob zdaňovania peňažných a nepeňažných plnení poskytnutých poskytovateľovi zdravotnej starostlivosti, jeho zamestnancovi alebo zdravotníckemu pracovníkovi vymedzeným okruhom subjektov – držiteľmi takým spôsobom, ktorý bude mať negatívny dopad na všetky dotknuté subjekty. 
Záťaž, ktorú novela nesporne prináša bude znamenať stratu záujmu držiteľov o účasť na organizovaní a financovaní vzdelávacích podujatí pre zdravotníckych pracovníkov., čím na strane zdravotníckych pracovníkov, resp. poskytovateľov zdravotnej starostlivosti dôjde k zvýšeniu nákladov na vzdelávanie. 
Pokiaľ sa aj držitelia budú podieľať na financovaní vzdelávacích podujatí pre zdravotníckych pracovníkov, účasť na takomto podujatí bude znamenať okrem finančnej záťaže aj zvýšenú administratívnu záťaž spojenú z realizáciou povinností súvisiacich so zrážkovou daňou. 
Vzhľadom na uvedené žiadame novelizačné body 7., 12., 14., 23., 43., 73., 74. vypustiť. 
V prípade, ak bude návrh novely v citovaných bodoch schválený, budeme nútení na kompenzáciu zvýšených nákladov, požadovať zvýšenie platieb za zdravotnú starostlivosť od zdravotných poisťovní. 
 	Z 	N 	Zákon o cestovných náhradách umožňuje uhrádzať výdavky na cestovné, stravu a ubytovanie len zamestnancom a okruhu osôb vymedzených týmto predpisom. Aktivity farmaceutických spoločností sú v rozpore s uvedeným zákonom a z toho dôvodu sú považované za majetkový prospech vyplývajúci z výkonu povolania. 	
ASL SR 	Pripomienky k čl. V. novelizačné body 23., 48.  
Z novelizačných bodov 23. a 48. navrhujeme vypustiť : „86.10 Činnosti nemocníc, 86.21 Činnosti všeobecnej lekárskej praxe, 86.22 Činnosti špeciálnej lekárskej praxe, 86.23 Zubná lekárska prax, z nasledovných dôvodov: 
Poskytovanie zdravotnej starostlivosti je činnosť, ktorá má svoje špecifiká, zvláštnosti a vysoko v nej prevažuje humánny aspekt. Cieľom tejto činnosti je v prvom rade zdravotný profit pacienta. Poskytovateľ zdravotnej starostlivosti v neštátnom sektore vykonáva túto činnosť síce v štatúte podnikateľa, ale vo svojej podstate tu nejde o podnikateľskú činnosť, a lekár nie je živnostníkom. 
Návrh na zavedenie povinnosti používať registračnú pokladnicu, resp. virtuálnu registračnú pokladnicu v oblasti poskytovania zdravotnej starostlivosti nemocnicami a ambulantnými poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti, zásadným spôsobom túto situáciu mení. 
Navrhnuté riešenie nie je zavedené v žiadnej krajine Európy ani inde na svete. Priame platby od pacientov, ktorých sa evidencia v registračnej resp. virtuálnej registračnej pokladni dotýka, tvoria minimálnu časť príjmov zdravotníckych zariadení. 
Aj doposiaľ, bez zavedenia povinnosti používať registračnú pokladnicu, resp. virtuálnu registračnú pokladnicu, zdravotníckym zariadeniam z právnych predpisov vyplývala povinnosť vydať riadny daňový doklad pacientovi o priamej platbe a tiež evidovať príjmy z priamych platieb v účtovníctve, a z týchto príjmov odvádzať dane, čo v praxi bez problémov funguje. 
Povinnosť používať registračnú pokladnicu alebo virtuálnu registračnú pokladnicu v zdravotníckych zariadeniach, bude pre ne znamenať neúmerné zvýšenie administratívnej a tým aj finančnej záťaže zdravotníckych zariadení. Dovoľujeme si upozorniť na vysoký vekový priemer lekárov poskytujúcich zdravotnú starostlivosť v ambulantnom sektore, čo môže v praxi priniesť problémy pri zvládnutí práce s registračnou, resp. virtuálnou registračnou pokladňou. Osobitne môžu vzniknúť problémy pri uplatňovaní povinnosti na vidieku, kde sú priame platby ojedinelé, zakúpenie registračnej pokladne je vzhľadom na výšku príjmov finančne náročné a pokrytie internetovým signálom nebude umožňovať používanie virtuálnej registračne pokladne. 
 	Z 	N 	Používanie elektronickej registračnej pokladnici, resp. virtuálnej registračnej pokladnici sa navrhuje z dôvodu, aby nedochádzalo pri poskytovaní týchto služieb zo strany podnikateľov ku kráteniu prijatých tržieb, ako aj z dôvodu ochrany pacienta, t. j. aby pacient dostal pri zaplatení relevantný pokladničný doklad.